РІШЕННЯ

Іменем України

11.04.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу № 465/2753/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Кредобанк», третіх осіб - ОСОБА_2 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

позивачка звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що 08.04.20р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за №941 про зверення стягнення на рухоме майно . 21.09.18р.між нею та ПАТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір №19128/2018, згідно якого вона отримала кредит на придбання автомобіля марки КІА Спортадж, 2017 року випуску в сумі 908 013,78грн. ,строком до 20.09.2025р.Для забезпечення виконання зобов`язань за договором було укладено договір застави транспортного засобу. 8.05.20р.вона отримала постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №941 від 08.04.20р. про звернення стягнення на автомобіль марки КІА Спортадж, 2017 року випуску. Вважає, що вказаний напис не підлягає виконанню , так як вчинений з порушенням вимог закону.Зокрема,вчинення виконавчого напису здійснюється після спливу 30 днів з моменту надіслання іпотекодержателем письмової вимоги про усунення порушень іптекодавцю, однак вона жодних листів від відповідача не отримувала.Сума заборгованості по кредитному договору не є безспірною,так як не відповідає дійсності. Крім того, відповідно до постанови ВС від 16.05.19р.у справі №320/8269/15ц, де викладено правову позицію під час вирішення аналогічного спору,вказано на ряд порушень, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису, а саме: ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, ухилення від реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації.На підставі викладеного просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ухвали Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2020р. відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 3.07.2020р.

30.06.20р.на адресу суду надійшов відзив відповідача , в якому останній проти позову заперечив та вказав,що досудова вимога банку щодо виконання договірних зобов`язань та дострокового повернення кредиту в сумі 835 413,68грн.у 30-денний строк з моменту отримання вимоги із зазначенням, що у випадку невиконання вимоги банк змушений звернутись за захистом своїх прав до суду або здійнисти звернення стиягнення на предмет застави одним із способі,що визначені договором застави, надіслана позивачу 28.01.20р. Дану вимогу позивачка отримала особисто , що підтверджується копіями опису, вкладеного у цінний лист, списком поштових відправлень, чеку ПАТ`Укрпошта». 21.09.18р.в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна здійснено реєстрацію звернення стягнення.Виконавчий напис вчинено з дотриманням процедури та на підставі всіх необхідних поданих ними документів.Просить в задоволенні позову.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.07.2020р. задоволено заяву представника позивачки про застосування заходів забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого нгапису до набрання законної сили рішенням у справі.

Згідно ухвал Франківського районного суду м.Львова від 24.12.20р. відмовлено у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову та у задоволенні клопотання представника відповідача про зустрічне забезпечення позову.

Ухвалою суду від 23.07.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду .

23.07.21р.постановлено ухвалу,якою задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності , позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить у задоволенні позову відмовити.

Треті особи в судове засідання не з`явились про причини неявки суд не повідомили,хоч належно увідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 21.09.18р.між позивачкою та ПАТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір №19128/2018, згідно якого вона отримала кредит на придбання автомобіля марки КІА Спортадж, 2017 року випуску в сумі 908 013,78грн. ,строком до 20.09.2025р.

Згідно п.3.2 Договору за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка , яка на момент укладення договору на перший період дії ставки становить 10,49% річних.

Відповідно до п.4.1 договору ,позичальник зобов`язаний повернути кредит в порядку і в строки,передбачені договором.Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом з нарахованими процентами відповідно до графіку погашення.

Відповідальність сторін визначена п.5 Договору. За несвоєчасне повернення кредиту позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ,яка діяла в період прострочення, відшкодовує банку збитки, а також сплачує штрафи.

Пунктом 10.2 договору передбачено, що банк має право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом, з позовом про звернення стягнення на предмет застави, право на звернення дол нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами 21.09.18р. було укладено договір застави придбаного транспортного засобу. Відповідно до п.3.1.4 договору застводержатель вправі у випадку невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором достроково звернути стягнгення на предмет застави, реалізувати його відповідно до р.5 Договору та за рахунок вирученої суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу.

Згідно п.5.1 даного Договору, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави ,якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані,а саме: при повному або частковому неповерненні суми креджиту та/або повній або частковій несплаті відмотків,комісій,неустойки.

21.09.18р. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис щодо застави рухомого майна- автомобіля марки КІА Спортадж, 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , заставною вартістю 821724грн., боржник ОСОБА_1 ,обтягувач- ПАТ`Кредобанк», підстава -Договір застави, строк виконання зобв`язання-20.09.25р., що вбачається з Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №56991597 від 21.09.18р.

Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 64456710 від 28.01.20р. до реєстраційного запису внесено зміни та зареєстровано звернення стягнення.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 25.03.20р. позивачка допустила заборгованість в сумі 798351,48грн.-неповернута сума кредиту, 6752,73грн.- прострочені відсотки, 19469,27грн.-штраф за невиконання грошових зобов`язань, 3066,97грн.-пеня.

Досудова вимога банку до позивачки щодо виконання договірних зобов`язань на загальну суму 835 413,68грн. від 28.01.20р. надіслана останній 29.01.20р.,що вбачається з квитанції «Укрпошти». Однак, згідно трекінгу відправлень випливає, що вимога не вручена адресату,а 14.02.20р.повернена за зворотньою адресою.

08.04.20р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис,зареєстрований в реєстрі за №941 про звернення стягнення на автомобіль марки КІА Спортадж, 2017 року випуску ,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,належний ОСОБА_1 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного рухомого майна задовольнити вимоги АТ`Кредобанк» за період з 25.03.19р.по 25.03.20р. на загальну суму 829 640,45грн., з яких 798351,48грн.-неповернута сума кредиту, 6752,73грн.- прострочені відсотки, 19469,27грн.-штраф за невиконання грошових зобов`язань, 3066,97грн.-пеня, 2000грн.-оплата за вчинення виконавчого напису.

04.05.20р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мілоцьким О.Л. відкрито виконавче провадження №61966190 щодо виконання вказаного виконавчого напису.

Згідно повідомлення АТ`Кредобанк» від 09.06.20р. №27-21186/20 кредитний комітет банку, розглянувши заяву ОСОБА_1 , прийняв рішення про видачу реструктуризаційного кредиту по кредитному договору від 21.09.18р. №19128/2018, терміном на 60 місяців.Термін дії рішення до 17.07.20р.

Як вбачається з акту від 08.07.20р. про проведені електронні торги та протоколу №487937 про проведені електронні торги від 30.06.20р. ДП`Сетам» переможцем визнано ОСОБА_3 , реалізовано автомобіль марки КІА Спортадж, 2017 року випуску ,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,належний ОСОБА_1 за 541 762,83грн.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат».

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядком вчинення нотаріальних дій (підпункти 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ,згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат». Проте характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Такий висновок у подібних правовідносинах зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів

Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Виходячи з пунктами 92 та 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку. До такого висновку дійшов ВС у постанові від 17.03.21 по справі №361/1488/19.

Однак, суду не надано жодних доказів щодо вручення вимоги відповідача до позивачки про повернення боргу, оскільки з трекінгу відправлень вбачається, що відправлення повернено відправнимку без вручення . Отже, на момент вчинення виконавчого напису у нотаріуса не було даних, які б підтверджували отримання позивачкою письмової вимоги банку.

Суду не надано доказів про те,що нотаріусу було надано всі необхідні документи згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме: оригінал нотаріально посвідченого договору , документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Окрім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 08.04.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

В матеріалах справи відсутні докази того, що кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є ще однією підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підставні та підлягають до задоволення, оскільки, безспірність заборгованості боржника є обов`язковою умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису ,згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Керуючись статтями 12, 13, 80, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною , зареєстрований за №941 від 08.04.2020р. про звернення стягнення на рухоме майно- автомобіль марки КІА Спортадж, 2017 року випуску ,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належне ОСОБА_1 .

Сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

відповідач: АТ «Кредобанк», , м.Львів,вул.Сахарова,78.

Треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, м.Львів,вул.Рубчака,5;

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мілоцький Олег Леонідович, м.Київ, пр.Перемоги,30 оф.42.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мартьянова С.М.