ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/929/21 Номер провадження 22-ц/814/852/22Головуючий у 1-й інстанції Гришко О. Я. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 13 січня 2022 року, ухваленого у складі головуючого судді Гришка О.Я., повний текст судового рішення виготовлено - 21 січня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «ПриватАгро» про зміну умов договору оренди землі шляхом збільшення розміру орендної плати, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «ПриватАгро» (далі - ПСП «ПриватАгро»), в якому просив змінити умови договору оренди землі від 28 липня 2016 року, укладеного між ним та ПСП «ПриватАгро», стосовно земельної ділянки площею 5,54 га, кадастровий номер :00:016:0005, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Яблунівської сільської ради Оржицького району Полтавської області, шляхом збільшення розміру орендної плати, вказавши в п.9 договору замість 14522,37 грн. в рік - 22221,25 грн. в рік.

Позов мотивовано тим, що розмір орендної плати за вказаним договором оренди землі підлягає перегляду в бік збільшення та повинен складати 13% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, враховуючи інфляцію, підвищення цін та тарифів.

У зв`язку з цим, позивач ОСОБА_1 направив до ПСП «ПриватАгро» письмову заяву з пропозицією переглянути розмір орендної плати за договором оренди землі від 28 липня 2016 року та укласти додаткову угоду, якою внести зміни до договору в частині розміру орендної плати.

Однак, відповідач ПСП «ПриватАгро» не погодилося з таким розміром та вважає дану заяву щодо збільшення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою необґрунтованою.

У свою чергу, ОСОБА_1 вважає, що відмова ПСП «ПриватАгро» в укладенні додаткової угоди щодо зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою в бік збільшення порушує його права.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 13 січня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПСП «ПриватАгро» про зміну умов договору оренди землі шляхом збільшення розміру орендної плати відмовлено за недоведеністю.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на доведення обставин, які б могли слугувати підставами для зміни умов договору оренди і збільшення розміру орендної плати.

Крім того, позивач не довів, що він сплачує земельний податок за вказану земельну ділянку з власних коштів і збільшення розміру земельного податку негативно відзначається на його фінансовому стані, а збільшення розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки не є підставою для зміни зафіксованого в договорі розміру орендної плати, оскільки в договорі оренди землі вказано фіксований розмір щорічної орендної плати.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги до ПСП «ПриватАгро» про зміну умов договору оренди землі шляхом збільшення розміру орендної плати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки, викладені у рішенні місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема те, що орендар не врахував положення пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України та проігнорував підстави для перегляду орендної плати, зокрема коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі і зміну розміру земельного податку.

Позиція інших учасників справи

17 березня 2022 року від представника ПСП «ПриватАгро» - адвоката Бурбак О.В. на адресу Полтавського апеляційного суду надіслано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому вона просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що воно є законними, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Також просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПСП «ПриватАгро» витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в апеляційному суді в сумі 3000 грн.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з вимогами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, загальною площею 5,5402 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:016:0005 (а.с.5).

Згідно договору оренди землі від 28 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «ПриватАгро», який зареєстрований Комунальним підприємством «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради 11 серпня 2016 року за номером 15926896, позивач надав відповідачу в строкове платне користування терміном на 10 років вказану земельну ділянку.

Відповідно до пункту 5 договору оренди землі, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 207462,49 грн. Положеннями пункту 9 договору оренди передбачено, що за користування вказаною земельною ділянкою встановлена орендна плата в розмірі 14522,37 грн. в рік, яку орендар має сплачувати не пізніше 31 грудня поточного року.

Згідно пункту 13 договору оренди землі, розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (а.с.6-10).

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09 серпня 2021 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :00:016:0005 становить 170932,72 грн. (а.с.15).

31 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ПСП «ПриватАгро» з заявою, в якій запропонував останньому переглянути розмір орендної плати за договором оренди землі від 28 липня 2016 року, встановивши орендну плату в розмірі 13% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та укласти додаткову угоду, якою внести зміни до пункту 9 договору, та викласти його в наступній редакції: «Орендна плата вноситься у формі та розмірі: 22221 (двадцять дві тисячі двісті двадцять одна) грн. 25 коп. у рік (а.с.16).

ПСП «ПриватАгро» направив відповідь за вих. №74 від 06 жовтня 2021 року на вказану заяву, в якій зазначив, що твердження ОСОБА_1 , якими мотивована заява з проханням укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 28 липня 2016 року, а саме встановлення 13% орендної плати від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, не узгоджуються та суперечать умовам самого договору та чинному законодавству. Вважає, що у ПСП «ПриватАгро» відсутній обов`язок змінювати розмір орендної плати за договором (а.с.12-13).

З карток розрахунку ПСП «ПриватАгро» вбачається, що останнім здійснювалась виплата орендної плати за 2017 рік в розмірі 22260,33 грн., за 2018 рік - в розмірі 24895,62 грн. (а.с.54-57).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з недоведеності порушення прав позивача на укладення додаткової угоди щодо зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою в бік збільшення.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, передбачених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини 1 статті 3 ЦК України).

Тлумачення цього пункту, а також статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, це свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі визначено об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами 1-3 статті 21 Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі статтею 30 Закону визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Аналізуючи матеріали справи та враховуючи свободу договору як одну з загальних засад цивільного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПСП «ПриватАгро» про зміну умов договору оренди землі шляхом збільшення розміру орендної плати, у зв`язку з їх недоведеністю.

Натомість, твердження скаржника про те, що орендар не врахував положення пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України та проігнорував підстави для перегляду орендної плати, зокрема коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі, апеляційний суд визнає неспроможним, оскільки у 2017-2018 роках ПСП «ПриватАгро», за власної ініціативи, сплатило ОСОБА_1 в рахунок оплати за оренду земельної ділянки суми, які у півтора рази перевищують розмір орендної плати, обумовлений в договорі оренди від 28 липня 2016 року, що, у свою чергу, значно покриває розмір можливої індексації нормативної грошової оцінки землі (а.с.54-57).

Стосовно твердження апелянта про неврахування зміни розміру земельного податку як підстави для перегляду орендної плати, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що ОСОБА_1 не довів жодними належними та допустимими доказами факт оплати земельного податку з власних коштів, і те, що збільшення його розміру негативно позначилося на його фінансовому стані.

Більше того, колегія суддів зазначає, що бажання ОСОБА_1 укласти додаткову угоду до договору оренди землі, згідно якої розмір орендної плати становив би 13% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прямо суперечить положенням пункту 288.5.2 статті 288 Податкового кодексу України, яким встановлено максимальний розмір орендної плати, що не може перевищувати 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік.

Крім того, твердження скаржника про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати через значну різницю сум нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначених у договорі оренди землі та технічній документації земельної ділянки, є безпідставним, оскільки сума нормативної грошової оцінки земельної ділянки, узгоджена між ОСОБА_1 та ПСП «ПриватАгро» в договорі оренди землі та яка є базовою для нарахування орендної плати, є значно вищою від нормативної грошової оцінки, визначеної у технічній документації земельної ділянки.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача ; у разі відмови в позові - на позивача ; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу представник ПСП «ПриватАгро» - адвокат Бурбак О.В. просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ПСП «ПриватАгро» витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн., додавши при цьому акт прийому-передачі надання послуг до договору про надання правових послуг №05В/11 від 05 листопада 2021 року (а.с.161), копію квитанції від 17 березня 2022 року про оплату правничої допомоги (а.с.160) та ордер на надання правничої допомоги від 14 березня 2022 року (а.с.159).

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду про відмову в його позові залишено без змін, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання представника ПСП «ПриватАгро» - адвоката Бурбак О.В. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПСП «ПриватАгро» витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 13 січня 2022 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «ПриватАгро» () витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в апеляційному суді в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2022 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді : Т.В. Одринська

В.П. Пікуль