Справа №345/942/22
Провадження № 2/345/466/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2022 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 92, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 », неповнолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з нею.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 квітня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одразу після одруження сімейні відносини з відповідачем були не погані. Проте, з часом стосунки погіршилися через різні погляди на сімейні цінності,побут ,домашнє господарство.Вони втратили почуття взаємної любові та поваги. Відповідач більшу частину часу проводить в республіці Польща , не цікавиться сімейним життям та подружні відносини не підтримують. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитеми її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини і тому вважає за необхідне розірвати шлюб.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 31.03.2022 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

Позивачка в позовній заяві вказала,що позов підтримує, просила його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у її відсутності.

12.04.2022 року відповідач до судового засідання подав письмову заяву, в якій позов визнав, просить та розглядати справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 92, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданий 10.04.2013 року (а.с.4).

Як свідчить долучена світлокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.06.2015 року за час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній.

Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку.

Оцінка суду:

вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, позивачка не бажає зберігати сім`ю, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Таким чином, у разі наявності спору щодо встановлення місця проживання дитини батьки не позбавлені можливості звернутися до суду із відповідним позовом.

Водночас судом звертається увага на те, що під час розгляду цієї справи не вирішується питання саме про визначення місця проживання дитини.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати неповнолітня дитина суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали дійсної справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Проживання дитини з матір`ю не позбавляє батька приймати участь у вихованні та розвитку дитини.

Вимоги про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини позивачем не ставилось, а лише заявлялась вимога про залишення проживання неповнолітніх дітей сторін із матір`ю. Вказані позовні вимоги не є тотожними.

Такі висновки узгоджуються з правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду у справі № 200/952/18 від 15 січня 2020 року (провадження № 61-14859св19)

Враховуючи вищезазначене, вік неповнолітніх дітей, а також ту обставину, що фактів, ознак чи наявність інших випадків, які б давали підстави вважати, що залишення дітей з матір`ю є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, не встановлено, враховуючи також приписи Декларації про права дитини, міжнародних актів, що регулюють питання захисту прав та свобод дітей, національного законодавства, суд дійшов висновку, що залишення проживання неповнолітніх дітей саме з матір`ю є правомірним.

Також позивачка просить після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 », що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачки залишити - ОСОБА_3 , дитину,а саме: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити проживати з матір`ю.

На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрований 10 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 92, розірвати.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити - ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника - НОМЕР_4 .

Суддя