Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2022 Справа №607/22357/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, відповідно до якого просить стягнути із відповідача матеріальну шкоду у розмірі 1695,43 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 4800 гривень.

Позивач у своєму позові вказує на те, що 28.09.2019 року біля 18 год., ОСОБА_3 біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин наніс їй один удар правою ногою в ділянку тулубу із лівої сторони. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свої дії, в ході вищевказаного конфлікту умисно наніс один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока ОСОБА_1 . За вказаним фактом було зареєстроване кримінальне провадження за №0002854 від 28.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 13.10.2021 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст..49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивач 28.09.2019 року звернулась в травмпункт комунальної лікарні швидкої допомоги, де їй було поставлено діагноз: тупа травма очного яблука справа, забійна гематома осадження верхньої повіки справа, надано рекомендації: консультація окуліста та нейрохірурга. У зв`язку із заподіянням позивачу тілесних ушкоджень, у неї погіршився стан здоров`я, внаслідок чого вона стаціонарно лікувалась в КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2», понесла витрати на купівлю медикаментів на загальну суму 1695, 43 грн., що підтверджено відповідними чеками. Також, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у моральних стражданнях, душевних хвилюваннях, перенесенні сильного психологічного стресу, погіршення емоційного стану. У момент заподіяння відповідачем тілесних ушкоджень, позивач перенесла фізичний біль, приниження честі та гідності, емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, оскільки вона є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, страху за своє життя. Після заподіяння позивачу ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 вела закритий спосіб життя, рідко виходила з дому. Через наявність синця на обличчі, вона не могла з`являтись на людях, а у випадку, коли у цьому була необхідність, вимушена була приховувати очі під окулярами та ніяковіти від погляду людей. У неї погіршився стан здоров`я, вона погано спала ночами, а також стала занижена самооцінка її, як особистості. Через заподіяні травми, у позивача підвищився артеріальний тиск, були постійні головні болі. Погіршення стану здоров`я позивача призвело до зміни нормального та звичного способу життя, необхідності перебувати на лікуванні в медичному закладі. Впродовж усього періоду лікування, позивач почувалась незручно та відчувала дискомфорт. На даний час у позивача продовжується погіршення стану її здоров`я у вигляді головних болів та запаморочення. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20 000 грн., яку просить стягнути із відповідача. Також, позивач просить стягнути із відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 4800 грн. Так, між ОСОБА_1 та адвокатом Баган О.В. укладено договір про надання правничої допомоги №15 від 03.11.2021 року, узгоджено фіксовану суму гонорару за працю адвоката. Згідно розрахунку, судові витрати складаються із представництва потерпілої (надання консультацій, зустрічі з клієнтом, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зняття копій, підбір законодавства, формування правової позиції) 1000 грн.; написання цивільного позову у розмірі 1000 грн.; участь в судовому засіданні суду першої інстанції 600 грн. за одне судове засідання, що становить 1800 грн., гонорар у разі позитивного вирішення спору у розмірі 1000 грн. На підтвердження оплат на правову допомогу позивач надала додатки до договору №15 від 03.11.2021 року, рахунки фактури, квитанції про оплату послуг на суму 3600 грн.

Відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позов у якому останній зазначив, що позов він не визнає та просить відмовити у його задоволенні за його безпідставністю та необґрунтованістю. Так, на його думку, позивачем у позові не наведено та не надано суду достатньо доказів у підтвердження винуватість відповідача, зокрема у позивача відсутній листок непрацездатності у момент перебування її у лікувальному закладі чи на амбулаторному лікуванні, починаючи з 28.09.2019 року. Також, зазначив, що виявлена у позивача тупа травма ока повинна лікуватись у стаціонарі офтальмологічного профілю, однак ОСОБА_1 при її обстеженні у відділенні Тернопільської університетської лікарні не поклали на лікування у стаціонарне відділення. Також, у висновку судово-медичного експерта №1005 від 04.10.2019 року, судовий експерт не констатує факту гематоми верхньої повіки правого ока у позивача на сонові якої виникає синець. Підтвердженням відсутності синця у ОСОБА_1 є довідка від 28.09.2019 року чергового нейрохірурга КНП «Тернопільська університетська лікарня» І.Яворівського Також вважає, що не може слугувати доказом винуватості відповідача матеріали відеозапису конфлікту, оскільки дозвіл слідчого судді на спостереження за ним не ухвалювався. Крім цього, зазначив, що у нього не було достатньо часу на касаційне оскарження ухвали Тернопільського апеляційного суду, відповідно до якої його звільнили від кримінальної відповідальності за строками давності, він не з нею не погоджується, оскільки судом не було встановлено достатньо доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст..125 КК України. Також вважає, що наданий позивачем витяг із медичної карти стаціонарного хворого №1543 про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 08.10.2019 року по 18.10.2019 року не має відношення до події 28.09.2019 року. Крім цього, просить врахувати, що у період лікування позивача у стаціонарі, із нею проводились слідчі дії, а саме слідчий експеримент, що підтверджено протоколом від 09.10.2019 року. Також, у довідці нейрохірурга ОСОБА_4 від 28.09.2019 року зазначено, що у ОСОБА_1 на момент звернення, даних на гостру нейрохірургічну патологію не має. Крім цього, у підтвердження понесених моральних страждань позивача, останньою не надано листок своєї непрацездатності, починаючи від 28.09.2019 року, направлення в реабілітаційне відділення санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм, а також доказів, які б підтверджували пошкодження відповідачем її майна та дій, які полягали у приниженні честі та гідності позивача. Також відповідач вважає, що лікування позивача у стаціонарі не має відношення до заподіяної їй травми, яка мала місце 28.09.2019 року, оскільки таке лікування проводилось ОСОБА_1 через певний проміжок часу та з іншим діагнозом, відтак, у стягненні витрат на придбання медикаментів слід відмовити.

Позивачем та його представником відповіді на відзив не подавались.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2021 року у даній справі відкрито провадження та ухвалено провести її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити із мотивів наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, у задоволенні позову просять відмовити. Так, позивачем, на його думку, не представлено належних та допустимих доказів, які б підтверджували заподіяння йому матеріальної шкоди, а також моральної шкоди.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 13.10.2021 року, яка набрала законної сили, ухваленою у справі №607/2609/20 за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, клопотання ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст..49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, задоволено. Звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002854 від 28.09.2019 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як вбачається із означеної ухвали Тернопільського апеляційного суду, «…з показань потерпілої ОСОБА_1 суд встановив обставини конфлікту, який мав місце 28.09.2019 року близько 18.00 год. біля домоволодіння у АДРЕСА_1 щодо нанесення їй ударів обвинуваченим правою ногою в ділянку стегна та лівою рукою у праве око, механізм спричинення яких вона показала під час проведення з нею слідчого експерименту 09.10.2019 року, що підтверджується відповідним протоколом. Ці показання щодо обставин конфлікту та нанесення ОСОБА_3 вказаних ударів потерпілій співвідносяться з показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були очевидцями конфлікту. Також, на підтвердження вини ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України взяв до уваги письмові докази та висновки експертів…. При цьому відхилення судом показань обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що вони не узгоджуються з вищенаведеними доказами та не відповідають встановленим судом обставин кримінального провадження колегія суддів вважає вірним. Кваліфікація дій Кульчицького за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження також є правильною…».

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, не підлягають доказуванню протиправні дії відповідача ОСОБА_3 по відношенню до позивача, які мала місце 28 вересня 2019 року близько 18.00 год. біля домоволодіння в АДРЕСА_1 , під час яких відповідач наніс ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Як вбачається із довідки №10552, виданої 28.09.2019 року травмпунктом КНП «Тернопільська міська клінічна лікарня швидкої допомоги», у ОСОБА_1 , яка звернулась у травмпункт 28.09.2019 року з приводу травми було діагностовано: «…закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку ? Тупа травма очного яблука справа, забійна гематома, осаднення верхньої повіки справа. Консультація окуліста та нейрохірурга…»

Відповідно до довідки №299 від 28.09.2019 року, виданої обласним офтальмологічним травм центру КНП «Тернопільська університетська лікарня» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_1 встановлено діагноз: «…тупа травма правого ока, садна шкіри верхньої повіки. Стан після радіальної кератотомії (1991 рік)…».

Як вбачається із записів огляду чергового нейрохірурга приймального відділення КНП «Тернопільська університетська лікарня» від 28.09.2019 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: параорбітальна гематома, травма правого ока.

Крім цього, як вбачається із висновку експерта №1005, складеного за результатами проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_1 проведеного на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04.10.2019 року у кримінальному провадженні №0002854 від 28.09.2019 року, наданого позивачем у якості письмового доказу, за даними медичних документів (медичної довідки №10552 із травмпункту КНП «Тернопільська міська клінічна лікарня швидкої допомоги», довідки №299 із обласного офтальмологічного травм центру і довідки із приймального відділення КНП «Тернопільська університетська лікарня»), у ОСОБА_1 при зверненні за медичною допомогою 28.09.2019 року та при судово-медичній експертизі 04.10.2019 року було виявлено синець та садно верхньої повіки правого ока, які утворились від дії тупого предмету. Враховуючи морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень,вони утворились близько за 5-7 діб до експертного огляду, не виключено у вказаній ухвалі термін 28.09.2019 року. Утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_1 за обставин повідомлених нею при судово-медичній експертизі (нанесення удару кулаком), не виключається. Синець та садно, виявлені у ОСОБА_1 за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Встановлений ОСОБА_1 при зверненні за медичною допомогою діагноз закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку піддати експертній оцінці з приводу визначення виду, механізму, давності та ступеня тяжкості тілесного ушкодження, не видається можливим.

Згідно із витягу медичної карти стаціонарного хворого №1543, виданого КНП «Тернопільська міська лікарня №2», ОСОБА_1 перебувала на лікуванні з 08.10.2019 року по 18.10.2019 року із діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ стадія. СТ.АГ-2.КВР-3.Гіпертензивне серце: Диляція ЛП, ГЛШ,.ІХС.Кардіосклероз атеросклеротичний. Блокада ПГ ЛНПГ. Атеросклеротичні зміни АОКНЛ і Мітр.КЛ. ДД ЛШ І типу. СН І ст.. ФК ІІ. Стан після радіальної кератомії (1991). Макулопатія собох очей. Тупа травма правого ока (28.09.2019 року), садна верхньої повіки. У короткому анамнезі позивача зазначено, що «…останнє погіршення стану здоров`я після перенесеного емоційного перевантаження 28.09.2019 р): артеріальний тиск нестабільний. Почастішали прийому каптопресу…» У графі лікування зазначено: «…режим, дієта АДРЕСА_2 мг ввечері…».

Відповідно до наданих позивачем чеків на придбання медикаментів за період з 30.09.2019 року по 17.10.2019 року, ОСОБА_1 витрачено коштів на загальну суму 1695,43 грн.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Управлінням соціальної політики м.Тернополя.

Відповідно до оглянутої в судовому засіданні амбулаторної картки позивача, остання зверталась за медичною допомогою після заподіяння їй тілесних ушкоджень відповідачем: 01 жовтня 2019 року до сімейного лікаря, 02.10.2019 року до невролога, 15.10.2019 року до окуліста з приводу болі у ділянці правого ока, головної болі, головокружіння, саден у ділянці правого ока, травми очного яблука з приводу чого їй призначалось відповідне лікування та консультації спеціалістів.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р.,№ 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 cт. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, наявності її вини.

Згідно із ч. 1 cт. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 cт. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням, під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 9 цієї ж Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутацїї, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином слід задовольнити частково та стягнути із відповідача на користь позивача 1225 грн. 20 коп. заподіяної матеріальної шкоди, а також 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд відкидає та не бере до уваги представлені позивачем чеки: від 09.10.2019 року на суму 49,50 грн. щодо придбання нею медичного препарату «Моновет», від 12.10.2019 року на суму 3,20 грн. щодо придбання нею медичного препарату «Аспаркам», від 10.10.2019 року на суму 334,10 грн. щодо придбання нею медичного препарату «Ліотон гель», від 30.09.2019 року на суму 14,05 грн. щодо придбання нею препарату « ОСОБА_9 » та «Кислота ацетилсаліцилова», оскільки зазначені медикаменти не входять у список, які були призначені позивачу лікуючим лікарем та про які було зазначено у витязі із медичної карти стаціонарного хворого №1543. Крім цього, суд не бере до уваги й чек на суму на суму 69,38 грн., оскільки із нього не можливо встановити назву медичних препаратів придбаних позивачем та їх дату. При цьому, суд вважає, що лікування позивача в КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» з 08.10. по 18.10.2019 року було пов`язане із перенесенням нею емоційного перевантаження подій, які мали місце 28.09.2019 року, про що відображено лікуючим лікарем у зазначеному витязі.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого діяння та заподіяних травм ОСОБА_1 відповідачем, фізичну біль, яку понесла позивач внаслідок протиправних дій відповідача, наявність фізичних та душевних страждань у зв`язку із цим у позивача, погіршення стану здоров`я після заподіяння їй тілесних ушкоджень, емоційний стрес, подальше її лікування, а також враховує вимоги розумності та справедливості.

При цьому, суд відкидає твердження відповідача про те, що його винуватість у заподіянні позивачу тілесних ушкоджень під час події, яка мала місце 28 вересня 2019 року близько 18 год. біля домоволодіння в АДРЕСА_1 не доведена матеріалами справи, оскільки такі твердження повністю спростовані обставинами встановленими судом під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України та відображені в наведеній ухвалі Тернопільського апеляційного суду від 13.10.2021 року. При цьому, суд вважає, що зазначені дії ОСОБА_3 стосовно позивача є неправомірними та між ними та шкодою, яку було заподіяно ОСОБА_1 є безпосередній причинний зв`язок та є вина відповідача. Також, суд вважає, що наведені та досліджені вище докази є належними та допустимими та є підставою для часткового задоволення позову ОСОБА_1 .

Визначаючи розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню із відповідача у користь позивача, суд враховує наступне.

Як вбачається із поданих документів в підтвердження понесених судових витрат, 03.11.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Баган О.В. укладено договір про надання правничої допомоги №15, яким сторони погодили оплату за надані послуги адвоката, розмір якої визначений додаток №1 до вказаного договору, а саме: представництво позивача (надання усних консультацій, зустріч з клієнтом, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, формування правової позиції) - 1000 грн., складання цивільного позову - 1000 грн., представництво та захист інтересів в Тернопільському міськрайонному суді - 600 грн. за одну участь у судовому засіданні; гонорар у разі позитивного вирішення справи 1000 грн.

Згідно квитанції №RC_KGDUD5SUMFTG4B1RCONVG від 11.11.2021 року ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 оплачено адвокату Баган О.В. за надані послуги 2 000 грн. згідно рахунку фактури №1 від 08.11.2021 року за написання цивільного позову та представництво позивача (надання усних консультацій, зустріч з клієнтом, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зняття фотокопій, підбір законодавства, формування правової позиції).

Згідно заяв на переказ готівки від 30.03.2022 року, від 17.02.2022 року ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 оплачено адвокату Баган О.В. за надані послуги 1600 грн. та 1200 грн. відповідно згідно рахунку фактури №2 від 05.02.2022 року, рахунку фактури №3 від 18.03.2022 року за представництво та захист інтересів клієнта в Тернопільському міськрайонному суді, а також гонорар.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц, висвітлено правову позицію щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (написання позовної заяви), часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, участі адвоката у судових засіданнях по представництву інтересів позивача 16.03.2022 року та 08.04.2022 року, а також враховуючи те, що позов задоволено частково, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 500 грн.. витрат на правову допомогу.

Крім цього, суд вважає, що слід стягнути із відповідача в користь держави 1816 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1225 (одну тисячу двісті двадцять п`ять) грн. 20 коп. заподіяної матеріальної шкоди, а також 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн.. витрат на правову допомогу.

У решті вимог, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан