єдиний унікальний номер справи 531/481/22
номер провадження 2/531/255/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №531/481/22 за позовом ОСОБА_1 до Карлівської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на гараж № НОМЕР_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У позові посилається на те, що відповідно до рішення від 26.06.2002 року Карлівської міської ради йому було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0050 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаража по АДРЕСА_1 . Рішенням Карлівської міської ради № 102 від 16.07.2002 року ОСОБА_1 дозволено провести будівництво гаража. У 2002-2004 роках позивачем було побудовано гараж на виділеній земельній ділянці, але будівля не введена в експлуатацію. У 2020 році, за замовленням ОСОБА_1 , виготовлено технічний паспорт на гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 . В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що він 04.02.2022 року звернувся до виконавчого комітету Карлівської міської ради та відділу ДАБК Карлівської міської ради про введення в експлуатацію побудованого гаража, але листом відділу ДАБК від 08.02.2022 року № 2 позивачу було відмовлено у введенні в експлуатацію гаража та вказано, що дана дія може бути виконана лише після визнання права власності на гараж у судовому порядку.

В судове засідання позивач не з`явився, але від його представника мається заява у якій позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов, справу просили розглянути без їхньої участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надійшла заява, відповідно до якої просили розглядати справу без уповноваженого представника. Разом з тим, від відповідача 15.03.2022 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав, зазначених у відзиві.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суду приходить до висновку про можливість задоволення позову, з огляду на наступне.

Стаття 16 ЦК України визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Рішенням Карлівської міської ради четвертого скликання від 26.06.2002 року підтверджується той факт, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,0050 га в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування індивідуального гаража (а.с.8).

Комісією у складі: заступника голови Карлівської РДА Дроздовича А. В., начальника відділу містобудування, архітектури житлово-комунального господарства Карлівської РДА Чорноштан П. А. та інших посадових осіб складено Акт вибору і обстеження існуючих будівель, земельних ділянок під будівництво індивідуального гаража розміром 5,0 х 6,0 м. по АДРЕСА_1 , в якому зазначено про вибір та обстеження земельної ділянки, її меж, умови підключення до інженерних мереж (а.с.9-10) та надано викопіювання з генерального плану м. Карлівка під забудову індивідуального гаража розміром 5,0 х 6,0 м. в АДРЕСА_1 (а.с.11).

Рішенням Карлівської міської ради від 16.07.2002 року надано дозвіл ОСОБА_1 провести будівництво гаража розміром 5.0м х 6.0м на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Актом депутата Карлівської міської ради Милькової Л. О. від 17.07.2017 року встановлено, що гараж ОСОБА_1 знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.13).

З рішення Карлівської міської ради від 04.06.2020 року № 47 вбачається, що гаражу № НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_1 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.19).

З технічного паспорта від 03.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 збудовано гараж площею 35,3 кв. м. у 2002 році (а.с.14-18).

Позивачем до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Карлівської міської ради було подано заяву про введення в експлуатацію збудованого гаража, на яку було 08.02.2022 року йому було відмовлено в прийнятті в експлуатацію гаража, у зв`язку з тим, Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів. А тому такі об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання права власності у судовому порядку (а.с.20-21).

Частиною 1 ст.375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до 5 частини вказаної статті, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В постанові від 30 березня 2016 року, ухваленій у справі №6-265цс16, Верховний Суд висловив правову позицію щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу а також правової визначеності самочинного будівництва. Так, стаття 876 Цивільного кодексу щодо визначення замовника власником об`єкта будівництва застосовується лише у взаємозв`язку зі ст.331 цього кодексу щодо обов`язкової умови про наявність права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно. В інших випадках відповідно до ст.376 ЦК України такі об`єкти будівництва та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а особа, яка його здійснила, не набуває права власності на нього.

Оскільки, позивач є власником земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво гаражу, цільове призначення якої: для індивідуального гаражного будівництва, суд вважає необхідним застосувати ст.376 ЦК України.

Враховуючи, викладене, суд вважає, за можливе, задовольнивши позов, визнати за позивачем право власності на самочинно збудований гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 375, 376 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Карлівської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_2 , право власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Карлівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С.Попов