Ухвала

08 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 930/1106/21

провадження № 61-3268ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 лютого 2022 року у складі колегії суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В., Рибчинського В. П. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Немирівського районного суду від 06 вересня 2021 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» частину заборгованості за кредитним договором № 28/12/2005/840-КВ-М/154 від 28 грудня 2005 року в сумі 17 392,59 дол. США, що еквівалентно 464 020,39 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 10 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Немирівського районного суду від 06 вересня 2021 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором і судовим збором, скасовано. У задоволенні позову ТОВ «Спектрум Ессетс» в частині вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

24 березня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 лютого 2022 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати частково постанову Вінницького апеляційного суду від 10 лютого 2022 року та ухвалити нове рішення у справі, яким у задоволенні позову ТОВ «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 20 травня 2021 року справу № 930/1106/21 визнано малозначною.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що: справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, адже залишення в силі вказаного судового рішення буде суперечити установленій практиці висновків касаційного суду в аналогічній справі №186/656/21; ОСОБА_1 , як боржник, а ОСОБА_2 як поручитель, будемо позбавлені можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням і взагалі будемо позбавлені можливості звернутися з позовами про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними; справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для ОСОБА_1 , оскільки залишення в силі постанови апеляційного суду у даній справі призведе до казуїстичних обставин за яких поручитель нестиме відповідальність перед Кредитором за фактично неіснуюче зобов`язання боржника без права звернення в подальшому до боржника зворотньої (регресної) вимоги. Проте, ОСОБА_1 не обґрунтовує в чому проявляється виняткове значення для саме нього цієї справи, в чому проявляється її значний суспільний інтерес, чому справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та які обставини і в якій справі ОСОБА_1 позбавлений можливості спростувати. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес чи справа має виняткове значення для ОСОБА_1 чи, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови постанову Вінницького апеляційного суду від 10 лютого 2022 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 лютого 2022 року в справі за позовом З товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков