Справа № 2-4191/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.,

секретар судового засідання Семенюк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рівне заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», стягувач АТ «Універсал Банк», боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про заміну стягувача (позивача) за виконавчим листом,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача (позивача) Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі №2-4191/10 за позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL15140 від 22 січня 2008 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Свої вимоги мотивує тим, що Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 2-4191/10 позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL15140 від 22 січня 2008 року задоволено.

30.04.2021 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРПВ» було укладено Договір Факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Суму Фінансування, а АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за Кредитними Договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до Додатку №1 до Договору Факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №CL15140 від 22 січня 2008 року, в сумі 6115.59 USD, з яких:

- 1875.85 USD - основна заборгованість за тілом кредиту;

- 4239.74 USD - заборгованість за нарахованими процентами за кредитом;

- 0 USD - заборгованість по нарахованим штрафам.

Ухвалою від 15.09.2021 року суд зупинив провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі про відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі № 2-4191/10.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року поновлено провадження у справі.

У судове засідання представник заявника не з`явився, зазначивши у заяві про розгляд даної справи за відсутності представника заявника.

Представник АТ «Універсал Банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Від представника ОСОБА_3 до суду надійшли заперечення на заяву. Проти задоволення заяви про заміну сторони стягувача заперечує. На підставу заперечень зазначає, що рішення суду від 30.06.2010 року виконане, про що свідчить постанова державного виконавця про завершення виконавчого провадження.

У заяві від 07.04.2022 року представник боржника зазначає про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до положень ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, доходить до наступних висновків.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 2-4191/10 позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL15140 від 22.01.2008 року задоволено.

30.04.2021 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРПВ» було укладено Договір Факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Суму Фінансування, а АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за Кредитними Договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до Додатку №1 до Договору Факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №CL15140 від 22 січня 2008 року, в сумі 6115.59 USD, з яких:

-1875.85 USD - основна заборгованість за тілом кредиту;

- 4239.74 USD - заборгованість за нарахованими процентами за кредитом;

- 0 USD - заборгованість по нарахованим штрафам.

Факт переходу права вимоги боргу підтверджується підписаним сторонами актом передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 року, витягом реєстру прав вимоги від 30.04.2021 року, платіжним дорученням №17073 від 30.04.2021 року на суму 4748778,42 грн.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі).

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну вибулого стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Проте, судом встановлено, що постановою про закінчення виконавчого провадження від 04.12.2018 року у ВП №35073237 з виконання виконавчого листа №2-4191 виданого 20.09.2010 року, закінчено виконавче провадження про солідарне стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 33905,96 грн., 339,06 грн. судового збору та 120 грн. на оплату з ІТЗ судового процесу, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документу. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження розподілено та перераховано згідно з розпоряджень державного виконавця у повному обсязі.

Таким чином, на момент укладення договору факторингу 30.04.2021 року, рішення суду у справі №2-4191/10 виконано, виконання за виконавчим листом виданим Рівненським міським судом Рівненської області, за яким заявник просить замінити стягувача завершено 04.12.2018 року.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються.

Таким чином, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому листі по справі 2-4191/10, після закриття виконачого провадження у зв`язку із виконанням рішення суду в повному обсязі, виключає можливість задоволення такої заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.442, 446 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», стягувач АТ «Універсал Банк», боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про заміну стягувача (позивача) за виконавчим листом відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, )

Стягувач Акціонерне товариство «Універсал Банк» (04114, м.Київ, вул.Автозаводська 54/19, ідентифікаційний код 21133352)

Боржник ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 .

Боржник ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_2 .

Суддя І.О. Гордійчук