Справа № 309/2974/21
Провадження № 2/309/709/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2022 року м. Хуст
Хустський районний суд
Закарпатської області
в складі: головуючого: Орос Я.В.
за участю секретаря: Гаклик Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом
третя особа служба у справах дітей Хустської міської ради
про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 23 липня 2011 р. було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі ДРАЦСу Хустського РУЮ у Закарпатській області за актовим записом № 119 року. Від даного шлюбу в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до рішення Хустського районного суду від 11 грудня 2017 р. справа № 309/2825/17 шлюб між ними було розірвано. Згідно цього згідно рішення суду неповнолітню дитину ОСОБА_3 , залишено на утриманні та вихованні матері ОСОБА_1 і визначено стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.09.2017 р. до досягнення дитиною повноліття.
Після розірвання шлюбу їх спільна дитина залишилася на утриманні матері, при цьому відповідач жодним чином після розірвання шлюбу не допомагав утримувати їх спільну дитину, та не приймав участі у її вихованні.
Враховуючи відмову відповідача добровільно виконувати вказане рішення суду позивачкою подана заява та отримано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Хустському районному відділі ДВС. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.07.2021 за № 46620707 заборгованість відповідача станом на 31.07.2021 р. становить 94 000 грн. Як видно із розрахунку відповідач, після відкриття виконавчого провадження жодного разу не сплатив аліменти.
Відповідач жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дитиною повністю, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.
Внаслідок нехтування своїми батьківськими правами дитина повністю втратила зв`язок із своїм батьком, що підтверджується його твором про свою сім`ю, в якому він зазначив, що він живе з мамою, тіткою, бабусею і дідусем і він дуже любить свою сім`ю і його люблять теж, тата він не бачив 5 років і не пам`ятає його на вигляд.
В своєму позові позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 не з`явилися. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно , про місце і час розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Хустського районного суду, відзиву на позовну заяву не надсилав.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Хустської міської ради Гулянич Т.Є. в судове засідання не з`явилася, надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутності та просить взяти до уваги висновок служби у справах дітей Хустської міської ради.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі за період перебування у якому у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.12)
Рішенням Хустського районного суду від 11.12.2017 р. з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання та виховання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. ( а.с.14-15)

Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін залишилася на утриманні позивача , при цьому відповідач жодним чином після розірвання шлюбу не допомагає утримувати спільну дитину та не приймає участі у її вихованні.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.07.2021 за № 46620707 заборгованість станом на 31.07.2021 р. становить 94 000 грн. ( а.с. 16)

Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дитиною повністю, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Внаслідок нехтування своїми батьківськими правами дитина повністю втратила зв`язок із своїм батьком, що підтверджується його твором про свою сім`ю, в якому він зазначив, що він живе з мамою, тіткою, бабусею і дідусем і він дуже любить свою сім`ю і його люблять теж, тата він не бачив 5 років і не пам`ятає його на вигляд (а.с.20)

У відповідності до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України та роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьків батьківських прав не звільняє його від обов`язків матеріального забезпечення дитини.

Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідач цього обов`язку систематично не виконує без поважних причин.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-12, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно висновку виконавчого комітету Хустської міської ради № 287/02-12 від 15.02.2022 р. визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років.

Враховуючи наведені обставини , а також враховуючи, що батько малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 не цікавиться його долею, не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи і ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є безумовною підставою відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України для позбавлення його батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81,141, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -задоволити .

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 мешканця АДРЕСА_1 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 мешканки АДРЕСА_2 908 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 квітня 2022 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.