Справа № 180/1021/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Тананайської Ю.А.

за участю секретаря Назаренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець цивільну справу № 180/1021/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказавши на те, що відповідно до умов договору № 636/1 від 24.01.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 14 грудня 2007 року.

В зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість в сумі 3309 грн. 48 коп. Крім зазначеного, позивач просив стягнути на його користь судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1600 грн.

Представник позивача на розгляд справи не з`явився, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило.

Відповідач на розгляд справи не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Крім цього у наданій заяві зазначила, що позовні вимоги позивача не визнає, оскільки кредитні кошти ним не отримувалися, до вимог позивача просить застосувати строк позовної давності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Марганецького відділення № 6696 та відповідачем 15 грудня 2005 року було укладено кредитний договір № 636/1 про надання кредиту в сумі 5 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14.12.2007 року.

Згідно Наказу № 512 від 28.12.2011 року «Про реорганізацію філії - Марганецького відділення № 6696 АТ «Ощадбанк»» та підпорядкованої їй мережі проведено реорганізацію філії - Марганецького відділення № 6696 АТ «Ощадбанк» шляхом її перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення І типу №10003/0376, відкрите на балансі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк». Також, постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011р. за № 502 було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003р. № 261 «Деякі питання діяльності відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України». У вказаній постанові зазначено, що банк утворений відповідно до розпорядження Президента України від 20 травня 1999 р. № 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 р. № 876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк», тип якого, відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено на публічне акціонерне товариство.

Згідно п. 1.1 кредитного договору позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 5 000,00 грн., а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 20% річних, в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що кредит надається на 24 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 23.01.2008 року.

Відповідно до п.п. 3.3.2 кредитного договору позивальник зобов`язаний сплатити банку комісійну винагороду.

На підставі п. п. 3.2.1, 3.2.3. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи відсотками, банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави або видати наказ про примусову оплату боргового зобов`язання, в т.ч. рахунків в іноземній валюті в сумі, еквівалентній суми заборгованості за цим договором в національній валюті. Така сума визначається Банком самостійно, виходячи з реальних умов продажу іноземної валюти.

Однак позивальник, в порушення вимог п.п. 3.3.1 кредитного договору, свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за цим договором, не виконала, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками, а також несплату комісійних виплат, належних банку.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 251, ч.1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі сплином цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується проводити погашення основного боргу за Кредитом та сплачувати відсотки в розмірі, зазначеному в п. 1.1 цього Договору, щомісячно, до 30 числа, ануїтетними платежами шляхом внесення готівки до каси Банку (або: шляхом безготівкових перерахувань) починаючи з 01 січня 2006 року Отже перебіг строку позовної давності починається з 01 лютого 2007 року.

Аналогічний висновок щодо перебігу строку позовної давності міститься в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Оскільки позичальник не сплачував щомісячний платіж у розмірі 263,00 грн., то з 01.02.2007 року почався перебіг строку позовної давності за несплату вказаного платежу. Проте правом дострокового звернення до суду про стягнення заборгованості за непогашення цього платежу як і чергових платежів Банк не скористався.

Враховуючи наведене, беручи до уваги письмову заяву відповідача та в силу дії ч. 4 ст. 267 ЦК України, якою передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач порушив вимоги щодо позовної давності для звернення до суду.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 13, 80, 81, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідмовити, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2022 року.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі Філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», місце знаходження: м. Дніпро, пр-т. Гагаріна, 115, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: Ю. А. Тананайська