СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1780/22
15 лютого 2022 року м. Київ
Святошинський районний суд м.Києва в складі
головуючого судді Миколаєць І.Ю.,
при секретарі судових засідань Стець Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77а) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат,
Свій позов обгрунтовує укладенням 06.03.2007 р. між акціонерним товариством банк «Київ» та ОСОБА_1 кредитного договору №32, у зв`язку з невиконанням якого, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2012 р. у справі № 2608/5541/12 стягнуто заборгованість у сумі 715484,78 грн. В подальшому ОСОБА_1 часткового погашував заборгованість, у зв`язку з чим сума заборгованості була зменшена до 691505,78 грн. Позивач зазначає, що він є правонаступником стягувача, та оскільки ОСОБА_1 не в повному обсязі виконав рішення суду, позивач отримав право на стягнення 3% річних та інфляційних витрат.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2021 р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач, який повідомлявся судом про місце, час розгляду справи у судове засідання не з`явився, своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає що у задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2012 р. у справі № 2608/5541/12 позов акціонерного товариства банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства банк «Київ» всього 715484,78 грн.
Як зазначає позивач за зобов`язання, що виникло з вищезазначеного рішення, йому було відступлено право вимоги відповідно договору відсутплення права вимоги №14/11-2019/1 укладеного 14.11.2019 р. між АТ "АКБ "Київ" та ТОВ "ФК "Паріс".
Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок : передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва;
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
При цьому відповідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч.2).
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті також стосується і випадків заміни стягувача до відкриття виконавчого провадження.
Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором про відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження або заміни стягувача з наданням йому відповідного статусу, що відповідає положенням статей 512, 514 ЦК України та статті 442 ЦПК України.
Заявлені вимоги позивача грунтуються на ухваленому судом рішенні у справі № 2608/5541/12 від 17.04.2012 р. за яким з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк "Київ" стягнуто суму заборгованості за кредитним договором. Свої розрахунки позивач проводить виходячи вз встановленого судом боргу.
Натомість позивачем не зазначено будь яких відомостей, щодо заміни сторони стягувача у справі № 2608/5541/12. Один лише договір відступлення права вимоги на стадії виконання судового рішення не є підставою для отримання новим кредитором прав щодо стягнення боргу визначеного судовим рішенням, однак такі права виникають, у разі коли на підставі вказаного договору суд своєю ухвалою замінить сторону у справі.
Враховуючи, що позивачем не зазначено будь яких відомостей щодо наявності ухвали про заміну сторони, не подано доказів існування такої ухвали, а також у зв`язку з тим, що судом встановлена відсутність такої ухвали, то заміна сторони у справі№ 2608/5541/12 не відбулась, а відтак у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,354,355 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77а) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць