Справа № 439/1292/21 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/811/4274/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

03.08.2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 60 0000 грн. попередньої оплати за товар, 300 000 грн. штрафу та 52833,06 грн. пені за невиконання зобов`язання.

03 листопада 2021 року від представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Тодеренчук С.І. надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просила вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на майно ОСОБА_1 - житловий будинок, земельні ділянки, та на усі банківські рахунки ОСОБА_1 , відкриті в банківських установах.

Заяву про забезпечення позову обгрунтовувала тим, що ціна позову, про забезпечення якого просить позивач, становить 952 833 гривень 06 копійок. Позаяк відповідачем вживаються дії щодо відчуження належного йому майна, виконання можливого рішення суду про задоволення позову у справі про стягнення коштів може бути утрудненим або взагалі стати неможливим.

Крім того, забезпечення позову спрямоване, насамперед, проти дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити, знецінити його, тощо.

Оскаржуваною ухвалою заяву про забезпечення позову задоволено.

До набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа № 439/1292/21) накладено арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме:

-земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0096 загальною площею 0, 0352 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0084 загальною площею 0,09 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою Львівська область, Турківський район, с. Мохнате;

-земельну ділянку кадастровий номер :17:003:0008 загальною площею 0,0964 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок загальною площею 250,7 м2, який розташований за адресою АДРЕСА_2 ;

До набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа № 439/1292/21) накладено арешт на грошові кошти у межах суми 600 000 (шістсот тисяч) гривень 00 копійок, які містяться на банківських рахунках ОСОБА_1 , враховуючи застереження щодо заборони накладення арешту на кошти, визначені частиною 4 статті 150 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначив, що вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд порушив вимоги Цивільного процесуального кодексу та не врахував роз`яснень Пленуму Верховного Суду України. Всупереч вимогам ст.149 ЦПК України суд не зазначив обставин, у зв`язку з якими забезпечення позову є необхідним, висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову є недостатньо обгрунтованим. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

При вирішенні питання про забезпечення позову судом не взято до уваги особу відповідача, який має на утриманні 4 малолітніх дітей та 1 неповнолітню дитину. Накладенням арешту на банківські рахунки відповідача, такого фактично позбавлено усіх можливих доходів на утримання власної сім`ї, а також не взято до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Просить ухвалу суду скасувати.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. 07.04.2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та форс-мажорними обставинами, які не дають йому можливості прибути з м.Києва до м.Львова. Клопотання аналогічного змісту ним подавалося електронною поштою до суду 24.02.2022 року (а.с.135).

Зважаючи на строки розгляду справи судом, враховуючи, що апелянт не подав заяви про розгляд справи в режимі відеоконференції, колегія суддів вважає, що розгляд справи слід проводити без участі сторін, явка яких в засідання суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечуючи позов ОСОБА_3 шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме: три земельні ділянки та житловий будинок загальною площею 250,7 м2, а також на грошові кошти у межах суми 600 000 (шістсот тисяч) гривень 00 копійок, які містяться на банківських рахунках відповідача, районний суд виходив з того, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі є необхідним, оскільки наявний обґрунтований ризик відчуження вищевказаного нерухомого майна та грошових коштів відповідачем на корить третіх осіб; предмет позову становить матеріально-правову вимогу стосовно стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 952 833 гривень 06 коп.; у разі задоволення позовних вимог, позивач, у випадку повного відчуження майна відповідачем, має обґрунтовану загрозу істотного ускладнення ефективного захисту своїх прав; застосування таких заходів забезпечення не призведе до невиправдного обмеження майнових прав відповідача, оскільки нерухоме майно та грошові активи відповідача залишаюються у його володінні та користуванні, а можливість розпорядження ними обмежується на певний час. При цьому орієнтовна вартість нерухомого майна, у випадку його реалізації, не здатна покрити усієї суми стягнення грошових коштів, що є предметом позову. Суд вважав підставними мотиви представника позивача про те, що сукупність грошових коштів, які можна отримати внаслідок реалізації нерухомого майна орієнтовно становить 400 000 гривень. Тому, з метою належної реалізації права на ефективний захист прав позивача, суд наклав арешт на грошові кошти в сумі 600 000 гривень, які знаходяться на банківських рахунках відповідача ОСОБА_1 .

Однак, з таким висновком районного суду колегія суддів не може погодитися повністю.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Звіту про оцінку майна № 14-211130-001, долученого відповідачем до апеляційної скарги, вартість об`єкта оцінки - житлового будинку загальною площею 250,7 м2 за адресою АДРЕСА_2 становить 3 499 123 грн.19 коп. (три мільйони чотириста дев`яносто дев`ять тисяч сто двадцять три) гривні 19 коп. Ринкова вартість 1/1 частки об`єкта (власник ОСОБА_1 ) складає без ПДВ 3499123 грн.19 коп. (три мільйони чотириста дев`яносто дев`ять тисяч сто двадцять три ). У тому числі вартість 1 м кв. становить 13957 грн.41 коп.

Враховуючи, що ціна позову, про забезпечення якого просить позивач, становить 952 833 гривень 06 копійок, доказів про вартість земельних ділянок матеріали справи не містять, колегія суддів приходить до висновку, що достатнім для забезпечення позову є накладення арешту лише на житловий будинок відповідача загальною площею 250,7 м2 за адресою АДРЕСА_2 вартістю понад три мільйони гривень, що з надлишком забезпечує позовні вимоги позивача.

З наведених мотивів, ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2021 року в частині накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0096 загальною площею 0, 0352 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою АДРЕСА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0084 загальною площею 0,09 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою Львівська область, Турківський район, с. Мохнате; земельну ділянку кадастровий номер :17:003:0008 загальною площею 0,0964 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та на грошові кошти у межах суми 600 000 (шістсот тисяч) гривень 00 копійок, які містяться на банківських рахунках ОСОБА_1 , враховуючи застереження щодо заборони накладення арешту на кошти, визначені частиною 4 статті 150 ЦПК України слід скасувати.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст постанови складено 18 квітня 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити частково.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2021 року в частині накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0096 загальною площею 0, 0352 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою АДРЕСА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0084 загальною площею 0,09 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою Львівська область, Турківський район, с. Мохнате; земельну ділянку кадастровий номер :17:003:0008 загальною площею 0,0964 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та на грошові кошти у межах суми 600 000 (шістсот тисяч) гривень 00 копійок, які містяться на банківських рахунках ОСОБА_1 , враховуючи застереження щодо заборони накладення арешту на кошти, визначені частиною 4 статті 150 ЦПК України скасувати.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2022 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук