ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9735/16-ц
провадження № 2-п/753/64/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі судді Гусак О.С., розглянувши заяви адвоката Шипілова Олександра Вікторовича, подані в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, та про поновлення строку на її подання,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 9 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 295 350 грн 53 коп. та три відсотки річних у розмірі 8 860 грн.

21 лютого 2022 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява адвоката Шипілова Олександра Вікторовича, подана в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9 листопада 2016 року, разом із заявою по поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення у справі № 753/9735/16-ц.

Вивчивши матеріали справи № 753/9735/16-ц та доводи заяви адвоката Шипілова Олександра Вікторовича, який як вбачається із матеріалів справи був представником ОСОБА_1 і у 2016 році (а.с. 185-186) суд дійшов до наступних висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 13 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 228 ЦПК України (від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції (далі - ЦПК України 2004 року) заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно з частиною другою статті 72 ЦПК України 2004 року документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням відповідача у разі його пропуску з поважних причин, у порядку передбаченому статтею 73 ЦПК України 2004 року.

Аналогічні норми містяться у ЦПК України в чинній редакції.

Згідно зі статтею 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З матеріалів цивільної справи № 753/9735/16-ц вбачається, що 9 листопада 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 295 350 грн 53 коп. та трьох відсотків річних у розмірі 8 860 грн. (а.с. 229-230, т. 1).

Ухвалюючи вказане рішення суд не проводив заочний розгляд справи.

Вказане судове рішення було ухвалено в загальному порядку.

Крім того, у резолютивній частині рішення чітко зазначено про порядок його оскарження, зокрема про те, що рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Адвокат Шипілов О.В. зловживаючи своїми процесуальними правами подав заяву про перегляд "ніби то" заочного рішення, що було ухвалено Дарницьким районним судом м. Києва 9 листопада 2016 року, намагаючись суд ввести в оману.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подання адвокатом Шипіловим О.В. такої заяви про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва 9 листопада 2016 року в порядку передбаченому ст. ст. 284, 287 Глави 11 ЦПК України, є зловживанням правом з боку представника відповідача у справі, оскільки у вказаній справі заочного рішення суддею Даниленком В.В. не ухвалювалось.

Таким чином суд, дійшов висновку про повернення заяви адвоката Шипілова Олександра Вікторовича, поданої в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, разом із заявою про поновлення строку на її подачу, заявнику.

Керуючись ст. 44 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяви адвоката Шипілова Олександра Вікторовича, подані в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, та про поновлення строку для її подачі, повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: