Ухвала

07 квітня 2022 року

м. Київ

справа №296/1849/17

провадження №61-375ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_1 , про захист права споживача та про визнання недійсним договору про видачу траншу, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору поруки та за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (в подальшому назва змінена на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») ) звернулося до суду з позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 тапросило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі

34034, 89 дол.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2009 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Зобов`язано

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повернути АТ КБ «ПриватБанк»

34 034, 89 дол. США, а у разі неможливості це зробити, стягнути з відповідачів на користь АТ КБ «ПриватБанк» 164 728 грн 87 коп. в солідарному порядку. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 22 лютого

2017 року вказане заочне рішення скасовано.

У вересні 2017 року ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву до

АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_1 , про захист прав споживача та про визнання недійсним Договору про видачу траншу від 23 березня

2007 року № МІ-39-07 в силу статей 229 - 230 ЦК України.

У травні 2018 року ОСОБА_1 також подано зустрічну позовну заяву до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору поруки.

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент банк» (далі - ПАТ «Акцент банк»), ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15 жовтня

2019 року об`єднано справу № 296/1849/17 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_1 , про захист права споживача та визнання недійсним договору про видачу траншу

від 23 березня 2007 року № МІ-39-07 зі справою 0417/11875/2012 за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 23 березня 2007 року № МІ-39-07 у розмірі 34034,89 дол. США. Відмовлено у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. У задоволенні позову ОСОБА_3 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_1 , про захист права споживача та про визнання недійсним договору про видачу траншу від 23 березня 2007 року № МІ-39-07 відмовлено. Задоволено позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору поруки. Визнано недійсним договір поруки

від 23 березня 2007 року № МІ-39-07 укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада

2020 року в частині часткового задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5 168, 87 дол. США, заборгованість по процентам у розмірі 3091,96 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі

25 199,89 дол. США, заборгованості по процентам у розмірі 347,55 дол. США та пеню у розмірі 6111 грн 41 коп. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2020 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору поруки скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просила скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Представник заявника посилається на те, що суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2022 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

У прохальній частині касаційної скарги представник заявника просить зупинити дію (виконання) оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення дії чи виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що спір між сторонами стосується стягнення коштів, та з метою забезпечення балансу прав та інтересів сторін під час здійснення касаційного провадження, наявні підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Житомирського апеляційного суду

від 30 листопада 2021 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_1 , про захист права споживача та про визнання недійсним договору про видачу траншу, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору поруки та за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Витребувати із Корольовського районного суду м. Житомира цивільну справу

№ 296/1849/17.

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року задовольнити.

Зупинити виконання постанови Житомирського апеляційного суду

від 30 листопада 2021 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг та доданих

до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційні скарги, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 24 березня 2022 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров