Єдиний унікальний номер: 448/1243/21
Провадження № 2/448/60/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

12.04.2022 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Борисенко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала із відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2002року, який згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26.02.2014року, - розірвано.

Зазначає, що за час спільного подружнього життя у них (сторін) народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Покликається на те, що діти проживають разом з нею, позивачкою, та перебувають на її вихованні і утриманні, оскільки відповідач самоусунувся від батьківського обов`язку щодо утримання своїх дітей. Зазначає, що між ними не досягнуто домовленості щодо добровільної сплати аліментів на утримання дітей.

Стверджує, що їй (позивачці) невідоме місце праці відповідача ОСОБА_2 , однак останній неофіційно працює на різних роботах по ремонту квартир, їздить на заробітки за кордон, відповідно такий в змозі утримувати своїх дітей, однак цього не робить. Вказує, що зароблені кошти витрачає на власні потреби.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 6000 грн. (по 2000 гривень на кожну дитину), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 12.11.2021р. відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Так, 14.01.2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява відповідача ОСОБА_2 , згідно якої останній звернувся до суду даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, зокрема просить суд винести рішення, яким стягувати із ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданого зустрічного позову відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 покликався на те, що дійсно із ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2002року, який згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26.02.2014року, - розірвано (справа №448/1654/13-ц).

Зазначає, що за час спільного подружнього життя у них (сторін) народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Покликається на те, що не заперечує проти вимог позивачки за первісним позовом про стягнення з нього аліментів на утримання синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заперечує з огляду на наступне.

Вказує, що після розірвання шлюбу між ними (сторонами), їхня спільна дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась проживати із ним (відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом), що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, і перебуває на його повному утриманні та вихованні.

Зазначає, що дочці ОСОБА_7 повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини, а він (позивач за зустрічним позовом) самостійно не в змозі забезпечити такий рівень, оскільки на даний час не працює, заробляє на життя тимчасовими підробітками та не має доходу, а також не утримує допомоги по безробіттю чи інші види соціальної допомоги, має незадовільний стан здоров?я.

Покликається на те, що матір дитини (позивачка за первісним позовом) ОСОБА_1 є здоровою, працездатною та може сплачувати аліменти на її утримання.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з позивачки за первісним позовом (відповідачки за зустрічним позовом) ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 07.02.2022року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Окрім цього, здійснено перехід із спрощеного позовного провадження у загальне із призначенням підготовчого провадження.

Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним - ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що зменшує свої первісні позовні вимоги, зокрема просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей, а саме: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, ствердила, що визнає заявлені відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, ОСОБА_2 позовні вимоги про стягнення з неї на його користь аліменти на утримання їхньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, - ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що визнає заявлені зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 та не заперечує проти стягнення із нього на користь останньої аліментів на утримання їхніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, вказав, що підтримує свої заявлені зустрічні позовні вимоги про стягнення з колишньої дружини ОСОБА_1 на його користь аліментів на утримання їхньої дочки ОСОБА_7 .

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Борисенко В.В. в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя та просив їхні позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони з 14 вересня 2002р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 26.02.2014 року, - розірвано (справа ЄУН 448/1654/13-ц).

Від подружнього життя в сторін народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка уже досягнула повноліття, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дочка сторін, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком ОСОБА_2 , відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом та перебуває на його утриманні, що підтверджується поданим актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї.

Сини сторін, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , позивачкою за первісним позовом та відповідачкою за зустрічним позовом, та перебувають на її утриманні.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є працездатним, офіційно ніде не працевлаштований, однак має нерегулярний мінливий дохід, добровільно не надає кошти на утримання синів, не піклується про їх матеріальне забезпечення.

Також, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 має незадовільний стан здоров?я, хворіє, що підтверджується довідкою КП «Судововишнянська міська лікарня» Судововишнянської міської ради Львівської області №61 від. 08.10.2021р.

Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічнимпозовом ОСОБА_1 є фізично здоровою, працездатною, офіційно ніде не працевлаштована, однак має нерегулярний мінливий дохід, добровільно не надає кошти на утримання дочки, не піклується про її матеріальне забезпечення.

Вказані обставини також підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: копіями свідоцтв про народження дітей сторін; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26.02.2014 р.; витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2720; копіями паспортів сторін; іншими матеріалами справи.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 01.01.2022р. по 30.06.2022 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2100 грн., з 01.07.2022р. 2201 грн., а з 01.12.2022р. 2272 грн. Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно становить: з 01.01.2022р. 2618 грн., з 01.07.2022р. 2744 грн., а з 01.12.2022р. 2833 грн.

Стягнення з особи аліментів на утримання дитини у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом враховано матеріальне становище сторін, стан здоров`я та матеріальний стан дітей, ті обставини, що сини сторін ОСОБА_8 і ОСОБА_9 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , позивачкою за первісним позовом (відповідачкою за зустрічним позовом), остання несе витрати по утриманню дітей, забезпечує їх лікуванням в разі потреби, займається їх вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, а відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ухиляється від утримання дітей; що дочка сторін ОСОБА_7 проживає разом з батьком ОСОБА_2 , відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом), останній також несе відповідні витрати по утриманню дочки, забезпечує її лікуванням в разі потреби, займається її вихованням, а позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним ОСОБА_1 в свою чергу ухиляється від утримання дочки; а також те, що відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 має незадовільний стан здоров`я, офіційно не працевлаштований, однак є працездатним та має на утриманні дочку ОСОБА_7 , такий визнав первісні позові вимоги; позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 є фізично здоровою, офіційно непрацевлаштована, працездатна, має на утримані двох неповнолітніх синів, така визнала зустрічні позовні вимоги. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дітей.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів за первісним позовом ( ОСОБА_1 ) про визначення розміру аліментів на утримання дітей саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дітей, необхідність захисту права дітей на належне утримання, з урахуванням їх віку, стану здоров`я та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Також, беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів за зустрічним позовом ( ОСОБА_2 ) про визначення розміру аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку, стану здоров`я та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 на утримання дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.01.2022р. і до досягнення дитиною повноліття.

Такі аліменти узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дітей, покриватимуть суттєву частину витрат на дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дітей та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено. Необхідно враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів (зменшення або збільшення таких), зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, слід зазначити наступне.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 цього Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами задоволені, то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. (2270 грн.*0,4), а з позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. (2481 грн.*0,4)

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 133, 141, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2021р. і до досягнення дітьми повноліття.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.01.2022р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць як за первісним, так і за зустрічним позовом допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15.04.2022р.

Відомості про учасників справи:

Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; уродженка м.Мостиська Львівської області; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м.Мостиська Львівської області; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В. Кічак