Справа № 446/1899/21 Головуючий у 1 інстанції: Котормув Т.І.
Провадження № 22-ц/811/4531/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Симець В.І.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23 листопада 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року розірвано шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , в якому народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стверджує, що з травня 2021 року відповідач офіційно працевлаштувався в Республіці Польща, у зв`язку з чим у нього збільшився дохід, однак він ухиляється від сплати аліментів та приховує розмір свого доходу, в той час, коли витрати на дітей збільшуються у зв`язку з їхнім зростанням та збільшенням потреб. Зазначає, що, розірвання шлюбу та проживання батьків окремо не впливають на обсяг їхніх обов`язків щодо утримання дитини, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини та несуть відповідальність за створення умов, необхідних для забезпечення дитині належного рівня життя, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Вказує, що визначений за рішенням суду чи домовленістю між батьками розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених законом. Вважає, що у зв`язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх стягнення. З наведених підстав просить змінити спосіб стягнення аліментів, а саме: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 5000 грн. на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у розмірі 3000 грн. на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 серпня 2018 року він одружився з ОСОБА_6 , у шлюбі з якою у нього народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які також потребують його утримання, як і діти від попереднього шлюбу. Крім того, діти хворіють, що вимагає понесення значних незапланованих витрат на них. Стверджує, що він оформив відпустку по догляду за дитиною, а з метою утримання сім`ї він взяв на себе ряд кредитних зобов`язань. Зазначає, що судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку. Крім того, його теперішня дружина звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку, відтак з його заробітку будуть стягуватися аліменти в розмірі 2/3 частини заробітку, тобто загальний розмір аліментів, які будуть стягуватися з нього, перевищуватиме передбачений чинним сімейним законодавством розмір аліментів, який підлягає до стягнення. Вказує, що він свідомо відмовився від претензій на спільно нажите майно у шлюбі з ОСОБА_1 , загальна вартість якого еквівалентна 32 000 доларів США, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , а також оформив генеральну довіреність на батька ОСОБА_1 на автомобіль, придбаний за час їхнього проживання в шлюбі. Звертає увагу, що з часу їхнього розлучення ОСОБА_1 не працює, коштів на утримання дітей не заробляє, незважаючи на те, що обоє батьків зобов`язані утримувати дітей і є рівними у своїх правах та обов`язках по відношенню до дітей. Наголошує, що визначений за рішенням суду чи домовленістю між батьками розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених законом. Вважає, що у зв`язку зі зміною його матеріального та сімейного стану необхідно стягувати з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3200 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. З наведених підстав просить зменшити розмір стягуваних з нього на користь ОСОБА_1 аліментів та щомісячно стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3200 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, який визначено судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року № 446/1926/17, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожного, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_8 908 грн. судового збору в дохід держави.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 - відмовлено повністю.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що визначений судом розмір аліментів значно перевищує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, зважаючи на те, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становив 2510 грн. Зазначає, що утримання дітей є обов`язком обох батьків, однак ОСОБА_1 не працює, офіційного доходу не має, фактично її доходом є лише аліменти, які сплачуються на дітей, сама дітей не забезпечує. Вказує, що визначений судом розмір аліментів перевищує 50 % доходів ОСОБА_2 , що саме по собі є порушенням закону, а крім того в такий спосіб позбавлено належного утримання та можливості лікуватися двох інших його дітей від другого шлюбу, залишивши на їх утримання лише 15% його доходів, що може призвести до важких наслідків, оскільки діти постійно хворіють і потребують лікування. Вважає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, а стягнення аліментів в більшому розмірі допускається лише у разі наявності у платника аліментів можливості сплачувати їх у більшому розмірі. Звертає увагу, що платник аліментів має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі погіршення його матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити зустрічний позов повністю, а у задоволенні первісного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що визначений судом спосіб стягнення аліментів в частці від доходу ОСОБА_2 не забезпечує належний рівень життя дітей, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку, а зважаючи на те, що інтереси дітей є визначальними, відтак наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, які підлягають індексації відповідно до закону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини.

Стаття 181 СК України передбачає способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платник аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором того з батьків, з ким проживає дитина. Норми СК України (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) передбачають, що спосіб стягнення аліментів можна змінити за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Стародобротвірською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 09 вересня 2008 року та копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Стародобротвірською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 28 травня 2015 року, відповідно.

Довідкою, виданою КНП «Добротвірська міська лікарня» підтверджується, що ОСОБА_4 знаходиться на обліку в офтальмолога і 3 рази в рік проходить лікування з діагнозом міопатія середнього ступеня (т. 1 а.с. 190).

Судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 листопада 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 06 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження № 55312589 з виконання судового наказу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року.

Розрахунком заборгованості по аліментах, проведеного державним виконавцем Радехівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в межах виконавчого провадження № 55312589 підтверджується, що станом на 21 жовтня 2021 року у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 14694.71 грн.(т. 1 а.с. 30).

ОСОБА_2 працює на посаді головного фахівця служби з діагностики та контролю ремонтів департаменту з планування ремонтів та управління надійністю Відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_3 .

Довідкою про доходи № 11-1915 від 13 жовтня 2021 року, виданою Відокремленим підрозділом «Добротвірська ТЕС» АТ «ДТЕК Західенерго» підтверджується, що загальна сума нарахованого доходу ОСОБА_2 за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року становить 84 876.05 грн., а середній дохід на місяць за цей період становить 7073 грн. (т. 1 а.с. 88).

Наказом Відокремленого підрозділу «Добротвірська ТЕС» АТ «ДТЕК Західенерго» від 11 березня 2021 року № 87-к «Про надання відпустки для догляду за дитиною» ОСОБА_2 надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку в кількості 355 календарних днів з 15 березня 2021 року по 04 березня 2022 року.

Позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що визначений судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року № 446/1926/17 спосіб стягнення аліментів у частині від доходу ОСОБА_2 не забезпечує належний рівень життя дітей достатній для їх фізичного, духовного, культурного та соціального розвитку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема - статті 182 та 183).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 61-37114св18.

Зважаючи на те, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з врахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дітей в коштах у розмірі, необхідному для їх життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, їх гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для дітей, їх потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дітей, враховуючи, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, а також право позивача на визначення способу стягнення аліментів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зміна способу стягнення аліментів забезпечить найбільш необхідні потреби дітей, належні умови проживання дітей, їх гармонійний розвиток, і при цьому діти сторін будуть захищеними та будуть отримувати матеріальне утримання від батька, з яким не проживають, що гарантовано як нормами національного, так і нормами міжнародного законодавства, які наведено вище.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що, судовим наказом визначено мінімальний гарантований законодавством розмір аліментів, який стягується на двох дітей та не може бути меншим ніж 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Обгрунтовуючи зустрічні позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_2 покликається на те, що змінилося його сімейне та матеріальне становище, оскільки він вдруге одружився, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу, на яких він сплачує аліменти, а також зменшився рівень його доходів, оскільки він перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 від 16 серпня 2018 року, виданим Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб.

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 , повторно виданим Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 16 червня 2018 року, підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 , виданим Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 24 травня 2018 року, підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 05 жовтня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Добротвірська міська лікарня» підтверджується, що ОСОБА_5 хворіє на гострі захворювання дихальних шляхів (т. 1 а.с. 59-60).

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на двох дітей - у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З аналізу даної норми та Розділу ІІ «Наказне провадження» ЦПК України слідує, що стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку також здійснюється у безспірному порядку шляхом видачі судового наказу, який згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України не може бути скасований. Тобто стягнення аліментів у такому розмірі фактично є державною гарантією. Оскільки судовим наказом з позивача стягуються аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), то зменшення такого розміру аліментів не допускається.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що звернення з позовом про зменшення розміру аліментів в розмірі, визначеному даним судовим рішенням, можливе лише після набрання цим рішенням законної сили.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей від першого шлюбу у розмірі, визначеному судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року, а запропонований ним розмір аліментів в сумі 3200 грн. на обох дітей, на думку колегії суддів, призведе до погіршення їхнього матеріального становища, та, як наслідок, позбавить дітей права та гідний рівень утримання, духовного та фізичного розвитку, чим грубо порушить вимоги, щодо захисту прав дитини як національного законодавства так і міжнародних договорів.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доводи апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_2 на утриманні інших неповнолітніх дітей, на утримання яких стягуються з нього аліменти, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки ці обставини враховані судом першої інстанції при визначені розміру аліментів.

Покликання апелянта на те, що у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною у ОСОБА_2 недостатній рівень доходів для сплати аліментів у визначеному судом способі та розмірі, не заслуговують на увагу, оскільки відпустка по догляду за дитиною йому надана за його бажанням на підставі його заяви, що може свідчити про свідомий штучний характер заниження його доходів з метою уникнення сплати аліментів в необхідному розмірі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що, з долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що у вересні 2021 року ОСОБА_2 сплатив аліменти в розмірі 9850.00 грн., перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, що свідчить про наявність у нього можливості сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14.04.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк