Дата документу 23.03.2022 Справа № 336/3971/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/3971/21 Головуючий у 1 інстанції Савеленко О.А.
Провадження № 22-ц/807/663/22 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В..

Бєлки В.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И ЛА:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до АТ «СК «ІНГО» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 29 лютого 2020 року на проїжджій частині острова Хортиця в м. Запоріжжі, де водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Део-Ланос» р.н. НОМЕР_1 виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Део-Ланос», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП водій ОСОБА_4 загинув на місці пригоди, пасажири автомобіля «Део-Ланос», р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , а також водій ОСОБА_3 доставлені до лікарні з тілесними ушкодженнями різного ступеня, де останній цього ж дня помер. ІНФОРМАЦІЯ_1 пасажирка автомобіля «Део-Ланос», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_5 померла у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР.

04 травня 2020 року ТОВ «Юридична компанія з відшкодування» в інтересах ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 подало до АТ «СК «ІНГО» заяву про виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 256 584,00 грн, що включає відшкодування моральної шкоди у розмірі 18 892,00 грн та відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого у розмірі 170 028,00 грн для малолітньої доньки ОСОБА_2 . Однак, страхове відшкодування відповідачем позивачу здійснено не було.

Враховуючи викладене просив стягнути з АТ «СК «ІНГО» на користь ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 188 920,00 грн невиплаченого страхового відшкодування, з яких 170 028,00 грн розмір відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого ( 4723*36 ) та моральну шкоду у розмірі 18 892,00 грн (4723*12= 56676/3), а також пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 18 291,60 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 117 474,60 грн, з яких: 85 014.00 - відшкодування шкоди заподіяною смертю потерпілого; 14 169,00 грн - страхове відшкодування моральної шкоди; 18 291,60 грн. - пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь держави судовий збір в сумі 1174,70.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду АТ «Страхова компанія «ІНГО» подало апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судове рішення винесено із неповним з`ясуванням обставин справи та порушенням норм матеріального права. На підставі зазначеного просить скасувати рішення суду в частині стягнення пені у розмірі 18 291,60 грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині нарахування пені у розмірі 18 291,60 грн; стягнути з позивача судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 гривень.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року № 186/1743/15-ц, також зазначено, що у разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в частині задоволення позовних вимог щодо нарахування пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено, тому апеляційним судом не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того, що строк позовної давності по зверненню з вимогою про стягнення пені станом на день звернення до суду не закінчився, а отже позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 18291,60 грн. згідно розрахунку наданого позивачем і перевіреного судом, підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може повною мірою погодитися із зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 лютого 2020 року на проїжджій частині острова Хортиця в м. Запоріжжі сталася ДТП, де водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Део-Ланос» р.н. НОМЕР_1 виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Део-Ланос», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_4 загинув на місці пригоди.

Пасажирка автомобіля «Део-Ланос», р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 померла у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті поєднана тупа травма голови, тулуба та верхніх і нижніх кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 937 від 05.03.2020 року та свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_5 (а.с. 6,8).

Згідно інформації про склад сім`ї потерпілої, родичами першого ступеня споріднення ОСОБА_5 на момент ДТП є чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мама ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_7 , 2012 року народження ( а.с. 9,13,64-69 зворотній бік), що не заперечується позивачем.

04 травня 2020 року ТОВ «Юридична компанія з відшкодування» в інтересах ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 подало до АТ «СК «ІНГО» заяву про виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 256 584,00 грн., що включає відшкодування моральної шкоди у розмірі 18 892,00 грн. та відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого у розмірі 170 028,00 грн. для малолітньої доньки ОСОБА_2 (а.с. 3,4). Однак, у встановлений законом строк, страхове відшкодування відповідачем позивачу здійснено не було, що не заперечується самим відповідачем.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності права у позивача на стягнення пені з відповідача, з огляду на наступне.

Згідно із п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є учасники бойових дій, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до п.36.1. ст.36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 992 ЦК України, уразі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п.36.5. ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Твердження апелянта щодо безпідставного незастосування строку позовної давності відхиляються судовою колегією з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що представник позивача 04 травня 2020 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 3)

З урахуванням вимог. Передбачених п.36.2. ст. 36 Закону, строк для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування відповідачем закінчився 03 серпня 2020 року. З цього ж дня починається і відлік прострочення виплати страхового відшкодування, за який відповідно до п.36.5. ст.36 Закону нараховується пеня і саме з 03 серпня 2020 року починається перебіг строків позовної давності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду щодо дотримання позивачем строків позовної давності щодо стягнення пені, оскільки на день звернення до суду (25 травня 2021 року) цей строк не закінчився.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру пені, який підлягає задоволенню.

Судом при визначенні розміру страхового відшкодування у зв`язку зі смертю потерпілого, який може отримати позивач, правильно враховано факт наявності даного права й у другої дитини померлої - ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог законодавства, суд дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_2 , з урахуванням зазначеного, має право на отримання Ѕ частини від суми страхового відшкодування у зв`язку зі смертю потерпілого, а саме її матері, у розмірі 85 014,00 грн.

Утім, зазначивши, що вимоги позивача про стягнення пені у повному розмірі - 18 291,60 грн підлягають задоволенню, суд першої інстанції не врахував, що позивачу належить лише Ѕ частина від суми нарахованої пені. Зазначене пояснюється тим, що пеня у розмірі 18 291,60 грн нарахована за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 170 028,00 грн. Тобто, 100% суми страхового відшкодування - 170 028,00 грн відповідає 100% суми пені за її прострочення - 18 291,60 грн.

Оскільки, з урахуванням обставин справи, ОСОБА_2 належить 50% суми страхового відшкодування - 85 014,00 грн, пропорційна сума належної їй пені становить 9 145,80 грн (18 291,60 : 2).

Колегія суддів вважає, що при вирішенні даних спірних правовідносин в частині визначення розміру пені підлягає застосуванню за аналогією закону положення ст.27 Закону, оскільки зазначена норма передбачає розподіл страхового відшкодування на кількість осіб, які мають на це право.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позовних вимог в частині присудження пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у повному розмірі, не застосувавши пропорційність розміру страхового відшкодування та пені.

Згідно із частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, розмір судового збору за подання позовної заяви з урахуванням розміру задоволених вимог, становить 1 077,44 грн.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО»має право на компенсацію суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 684,61 грн (1762,05 грн - 1077,44 грн).

Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, 684,61 грн підлягають компенсації позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року змінити в частині стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 , зменшивши її розмір до 9 145,80 грн (дев`ять тисяч сто сорок п`ять гривень 80 копійок).

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року викласти у наступній редакції:

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 108 328,80 грн, з яких: 85 014,00 грн (вісімдесят п`ять тисяч чотирнадцять гривень 00 копійок) - відшкодування шкоди заподіяною смертю потерпілого; 14 169,00 грн (чотирнадцять тисяч сто шістдесят дев`ять гривень 00 копійок) - страхове відшкодування моральної шкоди; 9 145,80 грн (дев`ять тисяч сто сорок п`ять гривень 80 копійок) - пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Зменшити розмір стягнення судового збору з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь держави за подання позовної заяви до 1077,44 грн (одна тисяча сімдесят сім гривень 44 копійки).

Акціонерному товариству «Страхова компанія «ІНГО» судовий збір у сумі 684,61 грн (шістсот вісімдесят чотири гривні 61 копійка) на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 березня 2022 року.

Головуючий

Судді: