Провадження 2/712/1098/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі НАГАЄВСЬКІЙ В.Б.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціонал-Україна 2012» (адреса: м. Черкаси, вул. Луначарського 17/1, кв. 427), Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради (адреса: м. Черкаси, вул. Благовісна 170) про визнання припиненими трудових відносин,
Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання припиненими трудових відносин, посилаючись на те, що 10 листопада 2008 року загальними зборами учасників ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012» її призначено на посаду директора ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012», що підтверджується протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012».
На підставі наказу № 1-К від 19.11.2008 року позивач з 20.11.2008 року приступила до виконання обов`язків директора ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012».
Станом на даний час позивач отримала дозвіл на постійне проживання в країні Іспанії місто Жирона, у зв`язку з чим має намір переїхати на нове постійне місце проживання та вийшла заміж за ОСОБА_2 , що є громадянином Іспанії, тому нею прийнято рішення про звільнення з посади директора ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012».
Протягом тривалого часу ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012» фактично не здійснює господарську діяльність, учасники не цікавляться долею юридичної особи, що стало додатковою причиною рішення позивача про розірвання трудового договору з ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012» за власним бажанням.
12 жовтня 2021 року вона звернулася до ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012» із заявою про звільнення її за власним бажанням з 01.11.2021 року, з посади директора ТОВ «Інтернаціонал Україна 2012» на підставі ст. 38 КЗпП України в зв`язку з переїздом на нове місце проживання в країну Іспанію місто Жирона.
Засновниками та учасниками Товариства виступають позивач, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частках у статутному капіталі Товариства (пункт 5 Статуту Товариства).
Відповідно до п. 12 Статуту Товариства, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, які володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.
У зв`язку з тим, що згідно з пунктом 7 частини другої статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вирішення питання про зміну керівника належить до компетенції загальних зборів учасників, директором прийнято рішення про скликання загальних зборів учасників, про що видано наказ № 1 від 12 жовтня 2021 року.
12.10.2021 року позивачем надіслано учаснику Товариства ОСОБА_6 повідомлення про скликання загальних зборів, що підтверджується квитанцією RG180035922UA.
12.10.2021 року позивачем надіслано учаснику Товариства ОСОБА_7 повідомлення про скликання загальних зборів, що підтверджується квитанцією RG180035953UA.
Учасники Товариства на збори не з`явилися, що підтверджується протоколом № 3 від 22.10.2021 року. Загальні збори не відбулися у зв`язку з відсутністю кворуму для проведення загальних зборів.
22.10.2021 року позивачем надіслано учаснику Товариства ОСОБА_6 повторне повідомлення про скликання загальних зборів, що підтверджується квитанцією RG180555517UA.
22.10.2021 року позивачем надіслано учаснику Товариства ОСОБА_7 повторне повідомлення про скликання загальних зборів, що підтверджується квитанцією RG180555525UA.
Учасники Товариства на збори не з`явилися, що підтверджується протоколом № 4 від 29.10.2021 року. Загальні збори не відбулися у зв`язку з відсутністю кворуму для проведення загальних зборів.
Про відповідність адрес ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на які надіслано повідомлення свідчить інформація із Торгових реєстрів Іспанії.
Позивач вважає, що невиконання Товариством порядку звільнення її з посади директора цього товариства, передбаченого чинним законодавством України є порушенням її конституційних прав та позбавляє її можливості припинити трудові правовідносини із товариством.
За таких обставин просить визнати трудовий договір між нею і Товариством розірваним за ініціативою працівника з 01 листопада 2021 року на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України.
Крім того, позивач пред`являє вимогу про зобов`язання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» відомості про ОСОБА_3 як керівника Товариства.
Ухвалою від 11 січня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Адвокат позивача Євтушенко М.П. до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.
З письмової згоди адвоката позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, 10 листопада 2008 року загальними зборами учасників ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012» позивача призначено на посаду директора ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012», що підтверджується протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012».
На підставі наказу № 1-К від 19.11.2008 року позивач з 20.11.2008 року приступила до виконання обов`язків директора ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012».
Станом на даний час позивач отримала дозвіл на постійне проживання в країні Іспанії місто Жирона, у зв`язку з чим має намір переїхати на нове постійне місце проживання та вийшла заміж за ОСОБА_2 , що є громадянином Іспанії, тому нею прийнято рішення про звільнення з посади директора ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012».
Протягом тривалого часу ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012» фактично не здійснює господарську діяльність, учасники не цікавляться долею юридичної особи, що стало додатковою причиною рішення позивача про розірвання трудового договору з ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012» за власним бажанням.
12 жовтня 2021 року вона звернулася до ТОВ «Інтернаціонал-Україна 2012» із заявою про звільнення її за власним бажанням з 01.11.2021 року, з посади директора ТОВ «Інтернаціонал Україна 2012» на підставі ст. 38 КЗпП України в зв`язку з переїздом на нове місце проживання в країну Іспанію місто Жирона.
Засновниками та учасниками Товариства виступають позивач, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частках у статутному капіталі Товариства (пункт 5 Статуту Товариства).
Відповідно до п. 12 Статуту Товариства, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, які володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.
У зв`язку з тим, що згідно з пунктом 7 частини другої статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вирішення питання про зміну керівника належить до компетенції загальних зборів учасників, директором прийнято рішення про скликання загальних зборів учасників, про що видано наказ № 1 від 12 жовтня 2021 року.
12.10.2021 року позивачем надіслано учаснику Товариства ОСОБА_6 повідомлення про скликання загальних зборів, що підтверджується квитанцією RG180035922UA.
12.10.2021 року позивачем надіслано учаснику Товариства ОСОБА_7 повідомлення про скликання загальних зборів, що підтверджується квитанцією RG180035953UA.
Учасники Товариства на збори не з`явилися, що підтверджується протоколом № 3 від 22.10.2021 року. Загальні збори не відбулися у зв`язку з відсутністю кворуму для проведення загальних зборів.
22.10.2021 року позивачем надіслано учаснику Товариства ОСОБА_6 повторне повідомлення про скликання загальних зборів, що підтверджується квитанцією RG180555517UA.
22.10.2021 року позивачем надіслано учаснику Товариства ОСОБА_7 повторне повідомлення про скликання загальних зборів, що підтверджується квитанцією RG180555525UA.
Учасники Товариства на збори не з`явилися, що підтверджується протоколом № 4 від 29.10.2021 року. Загальні збори не відбулися у зв`язку з відсутністю кворуму для проведення загальних зборів.
Про відповідність адрес ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на які надіслано повідомлення свідчить інформація із Торгових реєстрів Іспанії.
Позивач вважає, що невиконання Товариством порядку звільнення її з посади директора цього товариства, передбаченого чинним законодавством України є порушенням її конституційних прав та позбавляє її можливості припинити трудові правовідносини із товариством.
За таких обставин позивач просить визнати трудовий договір між нею і Товариством розірваним за ініціативою працівника з 01 листопада 2021 року на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України.
Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
У пункті 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.
Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_3 посилається на те, що у зв`язку з неявкою учасників Товариства - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на загальні збори вона позбавлена можливості реалізувати передбачене частиною першою статті 38 КЗпП України право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Посилаючись на передбачену статтею 22 КЗпП України заборону будь-якого прямого або непрямого обмеження прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору, просить у судовому порядку припинити її трудові відносини з Товариством на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.
Товариство не виконало вимоги трудового законодавства, не здійснило будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення позивача ОСОБА_3 з посади директора товариства. Тобто існує порушення права позивача на припинення трудових відносин.
Відповідно до ч. 4. Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008 року, при вирішенні питання про те, чи є спір, що виник між господарським товариством та посадовими особами товариства, які входять до складу виконавчого органу товариства або наглядової ради товариства, трудовим чи корпоративним, судам необхідно керуватися положеннями глави XV Кодексу законів про працю України.
Відповідно до статті 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушене право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України, оскільки не вирішення зборами учасників товариства заяви про звільнення позивача з посади директора є порушенням його права щодо вільного вибору праці.
Таким чином, оскільки позивач не може продовжувати трудові відносини з відповідачем, не має можливості їх припинити з незалежних від неї підстав, в порядку передбаченим зазначеними вище законодавчими актами, суд вважає заявлені вимоги щодо припинення трудових відносин обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про зобов`язання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виключити Відомості про керівника юридичної особи про ОСОБА_3 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціонал-Україна 2012», суд вважає, що така вимога заявлена позивачем передчасно, оскільки на даний час з даного приводу спір між сторонами відсутній. Тому дана вимога задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку, з тим, що позовні вимоги були задоволені частково, то до стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціонал-Україна 2012» на користь позивача підлягають понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 951 грн. 60 коп. (за позовну вимогу про визнання припиненими трудових відносин).
Керуючись ст.ст. ст.ст.12,13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст. 43 Конституції України, ст.ст. 38, 221 КЗпП України, суд
Позов задоволити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціонал-Україна 2012» на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 951 грн. 60 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ: