справа № 197/252/22
провадження № 2/197/395/22
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншого суду

08 квітня 2022 року смт Широке

Суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Шевченко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНИ» про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

До Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Широківському районному суду Дніпропетровської області і має бути передана на розгляд Подільського районного суду м. Києва, з огляду на наступне:

Відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місце знаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНИ» (код ЄДРПОУ 42753492) зареєстроване за адресою: м.Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25, що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Дарницького районного суду м. Києва.

Позивач в позовній заяві посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Як визначено у ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про споживче кредитування", цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про споживче кредитування", цей Закон, крім положень щодо врегулювання простроченої заборгованості, пункту 9 частини третьої статті 9, пункту 15 частини першої та частини другої статті 12 цього Закону, не поширюється, зокрема, на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця.

Як вбачається із позовної заяви, предметом спору у даній цивільній справі є визнання недійсним договору N 1967665 від 28.05.2021.

Відповідно до Договору, позика надається (Договір укладається) строком на 30 (тридцять) днів.

Відтак, оскільки предметом спору по справі є кредитний договір зі строком погашення кредиту до одного місяця, то положення статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не розповсюджуються на правовідносини, що виникли між сторонами.

Дана справа не є справою про захист прав споживача.

За таких обставин, позивач не звільнений від сплати судового збору, відтак, останньому необхідно сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі визначеному Законом України "Про судовий збір".

Крім іншого, з матеріалів позовної заяви не вбачається належних доказів на підтвердження наявності дійсної на час звернення до суду з позовом реєстрації місця проживання позивача у Широківському районі Дніпропетровської області на час звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Зокрема, позивач не був позбавлений можливості підтвердити місце реєстрації свого проживання шляхом надання довідки з демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання на час звернення до суду з позовом, однак матеріали позовної заяви таких документів не містять.

Поряд із цим суд має своїм повноваженням та обов`язком у відповідності до положень ч. 6 ст. 187 ЦПК України здійснювати запити та отримувати інформацію щодо зареєстрованого місця проживання/перебування лише стосовно відповідача, якщо він є фізичною особою.

Повноважень суду на отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача фізичної особи, чинними нормами цивільного процесуального закону не передбачено. Тож, саме позивач, застосовуючи при подачі позову правила альтернативної підсудності, зокрема положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України, мав підтвердити належними, достатніми та достовірними доказами наявність реєстрації свого місця проживання на території, на яку розповсюджується юрисдикція місцевого суду до якого спрямовано позовну заяву.

Широківському районному суду Дніпропетровської області дана справа не підсудна.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 197/252/22 передати на розгляд Дарницькому районному суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СУДДЯ О.В.ШЕВЧЕНКО