РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року м. Рівне

Справа № 569/18461/21

Провадження № 22-ц/4815/453/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Ковальчук Н.М,

суддів : Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" про стягнення страхового відшкодування, ухвалене у складі судді Левчука О. В. об 11 год. 20 хв., повний текст складено 22.11.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 138 248 грн., 4 683,39 грн. за порушення строків виконання грошового зобов`язання, з яких: 3 817,92 грн. пеня, 138,25 грн. інфляційні втрати, 727,22 грн. три відсотки річних. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 22.08.2020 року, о 11 год. 30 хв., по вул. Макарова в м. Рівне, стався страховий випадок: водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen LT35, держ. номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на чоловіка позивачки велосипедиста ОСОБА_3 . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події, а автомобіль Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень. Кримінальне провадження за № 0000269 від 22.08.2020 було закрито 27 листопада 2020 року за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. ОСОБА_2 постановою від 09 грудня 2020 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу за порушення п. 12.4. ПДР України. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована згідно з Полісом АО4515109 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». У квітні 2021 року позивачка звернулася до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_3 , просила виплатити одноразово 170 028,00 грн., відшкодувати витрати на поховання чоловіка та на спорудження могильного пам`ятника у розмірі 56 676,00 грн., відшкодувати моральну шкоду, заподіяну смертю чоловіка у розмірі 56 676,00 грн. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 02 липня 2021 року на банківський рахунок позивачки перерахувало страхове відшкодування у розмірі: 121 752,00 грн., з них: 28 338,00 грн. - відшкодування моральної шкоди; 8 400,00 грн. - відшкодування витрат на поховання; 85 014,00 грн. - відшкодування витрат на утримання. Добровільно виплатити страхове відшкодування у повному розмірі відповідач відмовилося, тому позивачка звернулась до суду з позовом.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" про стягнення страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" на користь ОСОБА_1 138 248 гривень страхового відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого. Стягнуто на користь ОСОБА_1 4 683,39 гривні за порушення строків виплати страхового відшкодування, які складаються із 3 817,92 грн. пені, 138,25 грн. інфляційних втрат та 727,22 грн. трьох відсотків річних.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" подало апеляційну скаргу. Вказує, що за результатами проведеного розслідування у кримінальному провадженні, розпочатого за фактом ДТП, встановлено, що дії водія автомобіля Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не перебувають у причинному зв`язку з настанням ДТП, в той час як нехтування потерпілим ОСОБА_4 ПДР України призвело до смерті останнього. Помилково взявши до уваги тільки доводи позивачки та проігнорувавши вимоги спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»( далі Закон), суд ухвалив незаконне рішення. Суд, ухвалюючи рішення, правильно взяв до уваги постанову слідчого управління ГУ НП у Рівненській області від 27.11.2020 про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях водія застрахованого автомобіля. В той же час важливих висновків вказаної постанови суд не врахував, а саме: водій автомобіля Volkswagen LT35 не мав можливості уникнути перешкоди, його дії не перебувають у причинному зв`язку з ДТП, автомобіль Volkswagen LT35 був справний, велосипедист виїхав на регульованому перехресті на заборонений сигнал світлофору і його дії у причинному зв`язку з ДТП. З урахування дій двох учасників ДТП, страховиком при нарахуванні страхового відшкодування було враховано положення п. 36.3 ст. 36 Закону. Такий порядок визначення розміру страхового відшкодування відповідає Закону та справедливості. У своєму рішенні суд вказав, що положення п. 36.3 ст. 36 Закону не можуть бути застосовані, оскільки цивільно-правова відповідальність велосипедиста ОСОБА_3 не була і не могла бути застрахована відповідно до вимог цього Закону. Такий висновок є неправильним, оскільки зі змісту вказаної норми не виключається наявність відповідальності у потерпілого (велосипедиста), як особи, що є повноправним учасником дорожнього руху. Також суд прийшов до висновку, що законом встановлено мінімальний розмір страхового відшкодування, завданої смертю потерпілого, який не підлягає зменшенню, незалежно від вини потерпілого. Такий висновок суперечить п. 36.3 ст. 36 Закону. Суд неправильно визначився із характером правовідносин, не врахував, що у даному спорі підлягають застосування норми спеціального закону. Окрім цього допущені порушення ст.. 1166, 1187, 1193 ЦК України, і не можуть бути застосовані для регулювання правовідносини, які виникли між страховиком та позивачем. Вказані норми цивільного законодавства можуть бути застосовані у правовідносинах між позивачем та безпосереднім завдавачем шкоди - водієм. Безпідставне посилання суду на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 274/4882/17, оскільки обставини та предмет позову не є подібними до даної справи. Стягуючи відшкодування на встановлення пам`ятника, суд вважав, що товарний чек та квитанція до прибуткового касового ордеру є належними документами. Однак, такі докази не підтверджують оплату та понесені витрати. Документи, видані ФОП ОСОБА_5 , неналежні, оскільки діяльність останнього не пов`язана із встановленням пам`ятників. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві позивач вважає рішення суду законними та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.

Позивач просив стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" на її користь 2000 витрат на правничу допомогу, понесену під час апеляційного провадження.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: 22.08.2020 року біля 11 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Макарова в м. Рівне здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 - чоловіка позивачки, який від спричиних тілесних ушкоджень унаслідок дорожньо-транспортної пригоди помер на місці події.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 25.08.2020, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позичачка ОСОБА_1 та потерпілий у ДТП ОСОБА_6 згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 28.07.1972 на день настання страхового випадку перебували у зареєстрованому шлюбі.

Постановою про закриття кримінального провадження від 27.11.2020, ухвалену слідчим ГУ НП в Рівненській області кримінальне провадження № 0000269 від 22.08.2020 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, що керує транспортними засобом, що спричинило смерть потерпілого, закрито за відсутності в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою серія ДП18 № 700300 від 09 грудня 2020 року ОСОБА_2 за порушення п. 12.4. ПДР України, на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність перед третіми особами водія автомобіля Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», що стверджується полісом АО4515109 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

06.04.2020 ОСОБА_1 подала до Рівненської Дирекції ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" заяву про виплату страхового відшкодування, просила відшкодувати їй шкоду, завдану смертю чоловіка ОСОБА_3 у розмірі 170 028,00 грн., відшкодувати витрати на поховання та на спорудження надмогильного пам`ятника у розмірі 56 676,00 грн., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 56 676,00 грн.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за період з 01.07.2021 по 20.07.2021 року перерахувала на банківський рахунок позивачки страхові виплати у загальному розмірі 121 752,00 грн., з яких: 28 338,00 грн. - відшкодування моральної шкоди; 8 400,00 грн. - відшкодування витрат на поховання; 85 014,00 грн. - відшкодування витрат на утримання.

Страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в ДТП, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Згідно з ч. 1ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 23 Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 27.1, 27.2, 27.3 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Шкода відшкодовується, зокрема, одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років.

Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач - дружина загиблої внаслідок ДТП особи, ДТП сталася із вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" згідно із полісом, та дійшов правильного висновку про те, що відповідач в силу вимог статей 23, 27 Закону, статті 1200 ЦК України зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну смертю потерпілої, а також моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, та витрати на поховання і спорудження надгробного пам`ятника.

Необґрунтовані доводи апеляційної скарги про неналежність доказів позивачки про витрати на придбання/встановлення надмогильного пам`ятника. Такі доводи спростовуються матеріалами справи. Судом першої інстанції належно досліджені докази, надані позивачкою, про понесені нею витрати на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 55 210,00 грн. Такі витрати підтверджені товарним чеком та квитанцією до прибуткового касового ордера на виданими ФОП ОСОБА_5 . Вид діяльності ФОП ОСОБА_5 полягає у роздрібній торгівлі надгробними пам`ятниками, тобто роздрібній торгівлі непродовольчими товарами, не віднесеними до інших угруповань, що включає в себе КВЕД 47.78, а тому, вказаний вид економічної діяльності поширюється на діяльність із виробництва виробів з каменю.

Безпідставні є посилання апеляційної скарги на положення п. 36.3. ст. 36 Закону як на підставу для зменшення страхового відшкодування вдвічі, оскільки, як зазначив у оскаржуваному рішення суд першої інстанції, до правовідносин у цій справі вказані положення не можуть бути застосовані, так як цивільно-правова відповідальність велосипедиста ОСОБА_3 не була застрахована відповідно до вимог Закону .

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Пунктом 27.3. Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2021 року у залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська,154 ідентифікаційний код 33908322) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу, понесену під час апеляційного провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 квітня 2022 року

Головуючий-суддя Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.