СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/724/16-ц
Провадження №4-с/547/3/22
УХВАЛА

про залишення скарги без руху

14 квітня 2022 року смт Семенівка

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області Самойленко Л.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії начальника Кролевецького відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Халепи Наталії Олександрівни про скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2022 скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії начальника Кролевецького відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Халепи Наталії Олександрівни про скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як визначено ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" такі скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК і ГПК та містити відомості, перелічені п.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» .

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді цих скарг, до цих скарг мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Таку позицію висловив ВСУ у своїй Постанові Пленуму Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26.12.2003 р. №14.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 № 6 визначено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 121 ЦПК (наразі відповідні правові положення містить ст. 185 чинного ЦПК України).

Ознайомившись зі скаргою та долученими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Учасниками виконавчого провадження відповідно до ч.1.ст.14 Закону «Про виконавче провадження» є виконавець, сторони (стягувач та боржник), представники сторін.

Всупереч вимогам п.2 ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» у поданій представником ОСОБА_1 - адвокатом Піньковським І.О. в скарзі не зазначено повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб).

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно частини другої статті 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами четвертою-п`ятою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте позивачем копії документів, що були долучені до позовної заяви, не засвідчені належним чином, а також позивач не зазначає про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Частинами першою-другою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суддя вважає за необхідне залишитискаргу без руху та надати строк для виправлення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 183, 185, 259, 260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Кролевецького відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Халепи Наталії Олександрівни про скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху, надавши заявнику строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М.Самойленко