Справа № 199/3143/19
РІШЕННЯ

Іменем України

25.03.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі, проведеному в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м.Кіровограда, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Оксана Василівна, про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Оксана Василівна, про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є спадкоємцем за законом після матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.04.2019 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1540.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача - ОСОБА_5 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з: домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом АНД Ради народних депутатів 22.08.2000 доку, на підставі рішення виконкому АНД Ради народних депутатів №729/3 від 15.11.1991 року, зареєстрованого в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» в книзі 631 за номером 2367-392, електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №21613750.

Згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №17235459, виданого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.12.2007 року на земельній ділянці площею 2994 кв.м розташовані: житловий будинок, гл.битн. житловою площею 26,6 кв.м, загальною 53,2 кв.м; літня кухня, шл.бл.; сарай, гл.маз.; сарай/тимч./.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є її син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вважає, що оскільки він є сином дочки спадкодавця ОСОБА_4 , то за правом представлення має право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яку б мала успадкувати, як спадкоємець за законом, донька спадкодавця - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час відкриття спадщини позивач був зареєстрований у вказаному домоволодінні разом зі спадкодавцем, іншого житла не мав та постійно проживав разом із бабусею, заяву про відмову від спадщини до нотаріуса не подавав, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

У березні 2019 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_6 , як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1 , яке видано державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко О.В.. Наприкінці жовтня 2018 року ОСОБА_6 помер. Спадкоємцем за законом після його смерті є його дочка - відповідач ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що його право на отримання 1/2 частки спадщини за правом представлення після смерті ОСОБА_5 порушено, тому посилаючись на вказані обставини просив суд:

-визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22 січня 2008 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко О.В., зареєстроване в реєстрі за №5-127, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке розташоване на земельній ділянці площею 2994 кв.м та складається з: житлового будинку літ.А-1 площею 26,6 кв.м, загальною площею 53,2 кв.м. літньої кухлі літ.Б, сараю літ.Г, сараю/тимч. Літ.Е, споруд 1-2, І, у прядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_3 надала до суду відзив, у якому значила, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він прийняв спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_5 за правом представлення у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, позивач дійсно на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично ніколи не проживав зі спадкодавцем за вказаною адресою, зокрема на час відкриття спадщини.

ОСОБА_5 зареєструвала у своєму житлі позивача за його проханням, оскільки зареєстроване місце проживання у місті Дніпрі позивачу було потрібно для працевлаштування. На думку відповідача, реєстрація за вказаною адресою була формальна, оскільки позивач із 2003 року разом із сім`єю проживав за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає і по теперішній час.

Оскільки ОСОБА_5 проживала одна і в силу віку та стану здоров`я потребувала стороннього догляду, її син ОСОБА_6 був змушений переїхати з міста Кропивницького та проживати разом із матір`ю. Позивач не бажав допомагати бабці ОСОБА_5 та не здійснював за нею догляд.

Таким чином, позивач дійсно мав право на спадкування за законом за правом представлення після смерті його бабці ОСОБА_5 , а саме на спадщину, яку б мала успадкувати, як спадкоємець за законом, донька спадкодавця - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, оскільки ОСОБА_1 фактично не проживав із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, позивач мав би прийняти спадщину в 6-місячний термін після її відкриття, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву в порядку ст.1269 ЦК України, однак вказані умови виконані позивачем не були. Таким чином позивач не має будь-яких прав на спадщину, у зв`язку із чим позов є безпідставний та необґрунтований.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, у якому виклав обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та суду пояснив, що зареєстрований у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , із 2005 року по теперішній час. Проживав у будинку разом із дружиною, бабусею та дядьком ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 бабуся ОСОБА_5 померла. Позивач особисто займався поховання бабусі.

У подальшому після смерті бабусі, через конфлікт із дядьком, який зловживав спиртними напоями, позивач разом із дружиною був вимушений виїхати з будинку у 2007 році. ОСОБА_6 продовжував проживати у будинку.

Позивач зазначив, що за життя ОСОБА_5 від господарював у даному домоволодінні, обробляв город, так і після її смерті також користувався земельною ділянкою.

Про те, що дядько ОСОБА_6 оформив на себе повністю домоволодіння після смерті ОСОБА_5 , він дізнався тільки після його смерті. За життя бабуся говорила, що будинок буде належати йому та дядьку порівну.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала у повному обсязі, пояснила, що позивач не проживав у спірному домоволодінні, періодично з`являвся та користувався земельною ділянкою у своїх цілях. З 2001 року із бабусею постійно проживав її син ОСОБА_6 , який здійснював за нею догляд.

Також у судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_5 проживала із донькою ОСОБА_4 , онуками ОСОБА_9 та ОСОБА_1 . Коли ОСОБА_5 померла, онука ОСОБА_5 - ОСОБА_9 одружилася та виїхала з будинку. Із ОСОБА_5 залишився проживати онук ОСОБА_1 , який допомагав їй по господарству. Згодом до них переїхав проживати син ОСОБА_5 - ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 зробив у будинку ремонт. Згодом між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 стався конфлікт та ОСОБА_1 був вимушений виїхати із будинку.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що була сусідкою ОСОБА_5 та підтримувала із нею добросусідські стосунки. ОСОБА_5 проживала із донькою ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проживала сама, онук ОСОБА_1 навідувався до неї та допомагав по господарству. Де постійно проживав ОСОБА_1 їй невідомо. Син ОСОБА_6 також періодично навідувався до ОСОБА_5 , однак постійно не проживав.

Свідок ОСОБА_19 , яка є головою квартального комітету, суду пояснила, що ОСОБА_5 до смерті проживала разом із сином ОСОБА_6 , який періодично звертався до неї за довідками. ОСОБА_1 не бачила, оскільки він до неї не звертався. Знала, що ОСОБА_1 зареєстрований у будинку, але ОСОБА_6 казав, що він там не проживає.

Свідок ОСОБА_21 , який був сусідом ОСОБА_5 , пояснив суду, що у будинку проживав ОСОБА_1 , який переїхав до бабусі у 2003 році. Свідок підтримував із ОСОБА_1 добросусідські стосунки, знайомий із дружиною ОСОБА_1 . ОСОБА_6 почав проживати у будинку приблизно у 2005 році. Після смерті ОСОБА_5 у будинку продовжили проживати ОСОБА_1 із дружиною ОСОБА_22 та ОСОБА_6 . Згодом між ними стався конфлікт та ОСОБА_1 із дружиною був вимушений виїхали із будинку.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 11.12.1968 року (а.с.10).

Матір позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, повторно виданим 09.04.2019 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1540 (а.с.6)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір ОСОБА_4 , яка є бабусею позивача, - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20.03.2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №558 (а.с.75 зворт.).

Після смерті ОСОБА_5 у Четвертій дніпровській державній нотаріальній конторі 16.06.2007 року відкрита спадкова справа №680/2007.

Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (а.с.76).

ОСОБА_6 22.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Оксаною Василівною видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №5-127, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкове майно, яке складається з: домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом АНД Ради народних депутатів 22.08.2000 доку, на підставі рішення виконкому АНД Ради народних депутатів №729/3 від 15.11.1991 року, зареєстрованого в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» в книзі 631 за номером 2367-392, електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №21613750.

Згідно з Витягом із реєстру прав власності на нерухоме майно №17235459, виданого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.12.2007 року на земельній ділянці площею 2994 кв.м розташовані: житловий будинок, гл.битн. житловою площею 26,6 кв.м, загальною 53,2 кв.м; літня кухня, шл.бл.; сарай, гл.маз. Г; сарай/тимч./, дер.Е, споруди 1-2, І (а.с.92).

Крім цього, ОСОБА_6 22.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Оксаною Василівною видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №5-129, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкове майно, яке складається із: земельної ділянки, площею 4.370 гектарів у межах згідно з планом розташованої на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.93).

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що з 24.12.2005 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у його паспорті (а.с.7 зворт.), та на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_5 та фактично прийняв спадщину, заяву про відмову від спадщини до нотаріуса не подавав.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18.10.2018 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1070 (а.с.67).

Після смерті ОСОБА_6 Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою 05.04.2019 року відкрито спадкову справу №262/2019.

Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася донька спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_3 (а.с.66), однак свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Відповідно ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергового. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, батьки, що передбачено ч.1 ст.1258 та ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як встановлено судом, з метою оформлення спадщини, 16.06.2007 року ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом після смерті баби позивача ОСОБА_5 , звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою, в якій зазначив, що спадкоємців за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України та інших спадкоємців, передбачених ст.1261, ст.1241 ЦК України, немає. Вказане суд розцінює, як приховання факту наявності у спадкодавця ОСОБА_5 спадкоємця онука ОСОБА_1 , який мав право на спадкування за законом за правом представлення після смерті його баби, а саме на спадщину, яку б мала успадкувати, як спадкоємець за законом, донька спадкодавця - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушено право позивача на отримання спадщини.

Судом встановлена та обставина, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я позивача, в якому міститься печатка компетентного органу про реєстрацію місця проживання за вказаною адресою з 24.12.2005 року (т.1, а.с.7 зворт.) Паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 був оглянутий у судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що був зареєстрований та проживав за місцем мешкання та вважав себе таким, що прийняв спадщину, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Іншого місяця проживання він не має та реєстрація свідчить про його основне постійне місце проживання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання - внесення відомостей про місце проживання із зазначенням адреси одного житла особи до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб. Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання є - паспорт громадянина України.

Таким чином, пояснення сторони відповідача про те, що ОСОБА_1 фактично не проживав за адресою: АДРЕСА_1 на день відкриття спадщини, спростовуються вищезазначеними доказами та встановленими в ході розгляду справи обставинами.

На підтвердження своєї позиції, стороною відповідача надана довідка від 25.10.2019 року, складена головою квартального комітету №29 Гах Л.Ф., відповідно до змісту якої ОСОБА_5 проживала у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , до дня своєї смерті разом із сином ОСОБА_6 , інші особи за вказаною адресою не проживали, сумісне господарство не вели.

Вказану довідку суд не може прийняти як належний та допустимий доказ, оскільки спосіб, у який він складений та форма не дозволяють суду пересвідчитись у справжності його змісту, відомості викладені у ній, спростовуються наданими доказами та показами свідків. Крім того, допитана як свідок у судовому засіданні голова квартального комітету №29 ОСОБА_19 суду пояснила, що вона віддалено проживає по відношенню до розташування спірного домоволодіння і не могла бачити хто постійно проживав у будинку. Однак, до неї за отриманням довідок звертався лише син ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , інші особи, у тому числі і ОСОБА_1 , до неї не зверталися. З цих підстав вона може зробити висновок, що інші особи не проживали. На думку суду, пояснення вказаного свідка ґрунтуються виключно на припущеннях та не можуть бути переконливим доказом спростування проживання позивача за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Таким чином, з урахуванням усіх встановлених обставин та відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, позивач ОСОБА_1 , є таким, що прийняв спадщину за правом представлення, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . При оформленні спадщини нотаріус не перевірила та не пересвідчилася у тому, чи були інші спадкоємці, зареєстровані разом зі спадкодавцем на час її смерті, які прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України

Отже, складання та видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 січня 2008 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко О.В., зареєстроване в реєстрі за №5-127, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22 січня 2008 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко О.В., зареєстроване в реєстрі за №5-127, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке розташоване на земельній ділянці площею 2994 кв.м та складається з: житлового будинку літ.А-1 площею 26,6 кв.м, загальною площею 53,2 кв.м. літньої кухлі літ.Б, сараю літ.Г, сараю/тимч. Літ.Е, споруд 1-2, І, у прядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд вважає за необхідне стягнення із відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у розмірі 2003 (дві тисячі три) гривні 45 копійок.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1258, 1261, 1262, 1268, 1301 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Оксана Василівна, про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, - задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22 січня 2008 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко О.В., зареєстроване в реєстрі за №5-127, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке розташоване на земельній ділянці площею 2994 кв.м та складається з: житлового будинку літ.А-1 площею 26,6 кв.м, загальною площею 53,2 кв.м. літньої кухлі літ.Б, сараю літ.Г, сараю/тимч. Літ.Е, споруд 1-2, І, у прядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2003 (дві тисячі три) гривні 45 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Оксана Василівна, місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Радистів, буд.8.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 01.04.2022 року

Суддя