Номер провадження: 22-ц/813/377/22
Номер справи місцевого суду: 499/235/21
Головуючий у першій інстанції Тимчук Р. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Сєвєрової Є.С.,

Вадовської Л.М.,

за участю секретаря Хухрова С.В.

розглянувши в прядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Смирнової Лариси Петрівни на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» про захист права власності на земельну ділянку шляхом припинення права користування орендованою земельною ділянкою,

встановив:

30.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства (далі ПСП) «Дружба» про захист права власності на земельну ділянку шляхом припинення права користування орендованою земельною ділянкою, кадастровий номер № :01:001:0196, розміром 5,9475 га.

В свою чергу, 22.06.2021 року представник ПСП «Дружба» звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі № 499/235/21 до набрання рішенням законної сили у справі № 499/895/19 за позовом ОСОБА_1 до ПСП «Дружба» про розірвання договору оренди землі.

Клопотання було обґрунтовано тим, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 14.01.2020 року у справі № 499/895/19 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ПСП «Дружба» про розірвання договору оренди землі. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, яка на даний час перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції. Посилаючись на те, що спір між сторонами у справі № 499/233/21 та у справі № 499/895/19 стосується орендної плати за аналогічний період та за тим же самим договором оренди земельної ділянки, представник відповідача просив його клопотання про зупинення провадження у справі задовольнити.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 22.06.2021 року зупинено провадження у цивільній справі № 499/235/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 499/895/19 за позовом ОСОБА_1 до ПСП «Дружба» про розірвання договору оренди землі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Смирнова Л.П. ставить питання про скасування ухвали Іванівського районного суду Одеської області від 22.06.2021 року, ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПСП «Дружба» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 22.06.2021 року залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (а.с.177-181).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було обрано колегію суддів у складі головуючого судді Сегеди М.С. та суддів Гірняк Л.А. і Цюри Т.В. (а.с. 168).

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 20.09.2021 року та від 23.10.2021 року апеляційне провадження у справі було відкрито та розгляд справи призначено на 13.04.2022 року, на 11 год. 00 хв. (а.с. 170, 187).

Крім того, від представника ОСОБА_2 адвоката Смирнової Л.П. та представника ПСП «Дружба» Племениченка Г.В. надійшли заяви про розгляд справи у відсутності учасників справи (а.с. 192-195).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції більше 6 місяців, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розгляд даної справи здійснений 13.04.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином та надали суду заяви про розгляд справи без участі учасників справи.

Разом з тим, у зв`язку з перебуванням судді Цюри у відпустці з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року (а.с. 191 ), судді Гірняк Л.А. у відпустці з 08.04.2022 року по 12.05.2022 року (а.с. 190), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2022 року визначено інший склад суду: головуючий - суддя Сегеда С.М., судді: Вадовська Л.М., Сєвєрова Є.С. (а.с.197).

У зв`язку з цим, розгляд даної справи здійснений 13.04.2022 року, а повний текст судового рішення складений 18.04.2022 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї (а.с.177-181), колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що в провадженні Іванівського районного суду Одеської області перебувала позовна заява ОСОБА_1 до ПСП «Дружба» про розірвання договору оренди землі.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 14.01.2020 року в задоволенні позовної заяви було відмовлено в повному обсязі (справа № 499/895/19).

У зв`язку з цим, на вказане судове рішення позивачем була подана апеляційна скарга, та ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.02.2020 року було відкрито апеляційне провадження. Підставою позову про розірвання договору оренди землі стало те, що ПСП «Дружба» не сплачувала ОСОБА_1 орендну плату за період з 2016 року по 2019 рік, предметом судового спору було розірвання договору оренди землі від 2016 року.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що оскільки до часу постановлення оскаржуваної ухвали суду апеляційна скарга не розглянута, а спір між сторонами по даній справі та справі 499/895/19 стосується сплати орендної плати за аналогічний період, за тим же договором оренди земельної ділянки.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції виходив із того, що від встановлення обставин та наслідків розгляду справи 499/895/19, в тому числі залежить можливість розгляду та прийняття рішення по даній справі, що зумовлює неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

З таким висновком суду першої інстанції про зупинення провадження у справі колегія суддів погоджується, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Така підстава, як зупинення провадження у справі відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається, зокрема, у порядку цивільного судочинства застосовується судом у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених вимог у даній справі.

Крім викладеного, колегія суддів зазначає, що за змістом ст.ст. 2, 5 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або порушених, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спосіб захисту має бути ефективним.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог по ній є договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер № :01:001:0196, розміром 5,9475 га, укладений строком на 10 років, між ОСОБА_1 та ПСП «Дружба» 05.10.2016 року. Підставою позовних вимог, позивач вказав несплату орендної плати за вищевказаним договором оренди земельної ділянки за період: 2016-2019 років.

Разом з тим, рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 14.01.2020 року у справі № 499/895/19, яке на даний час не набрало законної сили, було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ПСП «Дружба» про розірвання договору оренди. При цьому підставою позову ОСОБА_1 по справі № 499/895/19, були також обставини несплати орендної плати за той же період, за тим же договором оренди земельної ділянки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спір між сторонами по даній справі та справі 499/895/19 стосується сплати орендної плати за аналогічний період, за тим же договором оренди земельної ділянки, тому дійшов висновку, що ці справи пов`язані між собою.

Більше того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що від встановлення обставин та наслідків розгляду справи 499/895/19, в тому числі залежить можливість розгляду та прийняття рішення по даній справі, що зумовлює неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, її заявник вказала, що метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

По суті, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

З підстав викладеного, посилання заявника апеляційної скарги на те, що враховуючи приписи п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, є безпідставними, оскільки від встановлення обставин та наслідків розгляду справи 499/895/19, у тому числі залежить можливість розгляду та прийняття рішення по цій справі, що зумовлює неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що підставою даного позову є обґрунтовані обставини порушення недобросовісним орендарем земельної ділянки ПСП «Дружба» права власності ОСОБА_1 на вищевказану земельну ділянку, що полягають у систематичномуневиконанні договору оренди та обмеженні у реалізації власником земельної ділянки своїх правомочностей, гарантованих Конституцією України, ЦК України та ЗК України, та свідчать про необхідність позбавлення його права оренди на земельну ділянку, то зазначені доводи мають бути розглянуті після того, як перестануть існувати обставини, що слугували підставою для зупинення провадження у даній справі.

Колегія суддів також зазначає, що згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів своєї апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвала постановлена у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

За змістом п.2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, після їх перегляду в апеляційному порядку, касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Смирнової Лариси Петрівни залишити без задоволення.

Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року про зупинення провадження у справізалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова