ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3581/22 Справа № 188/5/22 Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О.М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року по справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із позовом до територіальної громади в особі Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа - селищний голова Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської област,і про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа - селищний голова Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу.

Разом із позовом, ОСОБА_1 звернулася до суду із окремою заявою про поновлення строку на звернення до суду із дійсним позовом.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року в задоволенні вищевказаної заяви відмовлено. Позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції процесуального законодавства, просила ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасувати, справу направити до суду для продовження розгляду в іншому складі суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що пропуск строку на звернення до суду із позовом про поновлення на роботі був обумовлений дією на території України карантинних заходів, оскільки автобусне сполучення на час дії карантину було відсутнє, остання не змогла вчасно отримати в Петропавлівській селищній раді документи для звернення до суду із дійсним позовом. Крім того, вказувала, що відповідно до пункту 3 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Відповідачем Петропавлівською селищною радою надано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідно до якого в задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 4 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа - селищний голова Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу (а.с.7-35).

10 січня 2022 року ОСОБА_1 було подано до суду окрему заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, в якій просила суд поновити їй строк на подання позову про поновлення на роботі директора Лозівського сільського будинку культури Синельниківського району Дніпропетровської області і оплату за час вимушеного прогулу (а.с.1-6).

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року в задоволенні вищевказаної заяви відмовлено. Позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку на звернення до суду з позовом про поновлення на роботі та залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 про порушення свого права дізналася 20 серпня 2021 року про що свідчить її особистий підпис на розпорядженні, а також копія її трудової книжки із записом про звільнення, а також вимог ст.ст.126-127 ЦПК України.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Передбачений у статті 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору та вказаною нормою Закону визначено три випадки обчислення початку перебігу строку звернення до суду.

Так, перебіг строку звернення до суду починається у разі: вирішення трудового спору - з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (тримісячний строк звернення до суду); розгляду справи про звільнення - з дня вручення копії наказу про звільнення (місячний строк звернення до суду); розгляду справи про звільнення - з дня видачі трудової книжки (місячний строк звернення до суду).

У відповідності до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Згідно з пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9, встановлені статтями 228,233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити пропущений строк. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного чи тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи і обов`язки сторін.

Таким чином, з аналізу вищевказаного законодавства вбачається, що перш ніж застосовувати наслідки спливу строку на звернення до суду суд має встановити чи порушено трудові права позивача. Якщо вони не порушені, то суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. У разі якщо позовні вимоги є обґрунтовані, в той же час суд першої інстанції встановив факт пропуску позивачем строку на звернення до суду без поважних причин, суд повинен відмовити з цих підстав, ухвалюючи при цьому рішення суду, а не шляхом постановлення ухвали про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на пред`явлення позову, залишаючи відповідний позов без розгляду.

Крім того, колегія суддів зауважує, що питання про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа - селищний голова Петропавлівської селищної ради Синельниківскького району Дніпропетровської області, про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, який судом першої інстанції було залишено без розгляду, вирішено не було. Ухвала про відкриття провадження по справі в матеріалах цивільної справи відсутня, що у свою чергу свідчить про безпідставність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

При цьому, колегія суддів наголошує, що питання встановлення поважності причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із дійсним позовом є першочерговою прерогативою суду першої інстанції під час ухвалення судового рішення по справі.

Вимога апелянта про скасування ухвали суду та направлення справи до суду для продовження розгляду в іншому складі суду, виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених статтею 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.