Справа № 502/2087/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Новицької А.І.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визнання права власності за спадщиною на житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною на житловий будинок.

В обґрунтування первісного позову та уточненого позову від 13.12.2021 року зазначено, що баба позивача ОСОБА_2 при житті володіла на праві приватної власності житловим будинком, що розташований на земельній ділянці фактичною площею 870,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та була зареєстрована і постійно проживала за цією адресою. Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 157832649 від 27.02.2019 р.

Згідно технічного паспорту, виготовленого КП КРР «БТІ» 30.05.2018 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці фактичною площею 870,0 кв.м. та складається з: житлового будинку літ. «А» (загальною площею 41,9 кв.м., з них житловою площею 33,1 кв.м.), господарських будівель літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б», сараю літ. «В» та убиральні літ. «Г» і надвірних споруд № 1-І.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області 04.02.2005 р.

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець склала заповіти, посвідчені 08.10.2002 р., секретарем виконкому Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, в яких вона належне їй майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , заповідала: - сину ОСОБА_3 , який є батьком позивача, а літню кухню ОСОБА_4 , рідному дядькові позивача.

На момент смерті батько позивача постійно проживав зі своєю матір`ю і відповідно бабою позивача ОСОБА_2 , та був зареєстрований разом з нею за цією адресою.

Таким чином, батько позивача фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , але не встиг оформити свої спадкові права.

Після його смерті залишилася спадщина у вигляді вищезазначеного житлового будинку. Заповіту щодо належного йому майна покійний не залишив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . Спадщину, що відкрилася після смерті спадкодавця фактично прийняв позивач, як син померлого, бо він у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріальних органів за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька.

За його зверненням 15.05.2012 року була відкрита спадкова справа № 151/2012, де він визнаний спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується відповідним повідомленням державного нотаріуса Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 21.07.2018 року.

Однак, на протязі трьох років державний нотаріус вищевказаної нотаріальної контори так і не видав позивачу документ, підтверджуючий його право власності на зазначене спадкове майно.

27.05.2021 року Теплодарською міською державною нотаріальною конторою видано лист роз`яснення, яким було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова обґрунтовувалась тим, що в заповітах покійної баби позивача чітко не визначено зміст та умови спадкування та коло спадкоємців, і рекомендовано позивачу звернутися за вирішенням питання спадкування до судових органів. На сьогодні заведена спадкова справа стосовно ОСОБА_3 , знаходиться в Ренійській районній державній нотаріальній конторі Одеської області.

Проте, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_3 . До того ж дядько позивача помер ще раніше, ніж батько позивача - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, на сьогодні позивачу на праві приватної власності фактично належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який за життя належав його батькові на праві спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 . Оскільки позивач прийняв спадщину у встановленому діючим законодавством порядку та не має можливості в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право власності на неї, інші спадкоємці за заповітом або законом відсутні, право власності позивача підлягає захисту згідно ст. 16 ЦК України.

В зв`язку з зазначеним позивач проси суд визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ. «А» (загальною площею 41,9 кв.м., з них житловою площею 33,1 кв,м.), господарських будівель: літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б», сараю літ. «В» та убиральні літ. «Г» і надвірних споруд № 1-І в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після відкриття провадження у справі позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Вилківської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

Враховуючи письмові заяви усіх учасників справи, суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 9 від 01.10.2014 року встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , актовий запис № 187 від 03.11.1959 року, складений виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області /а.с. 27/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18.02.1982 року м. Вилкове виконком міськради народних депутатів встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 26 від 18.02.1982 року /а.с. 29/.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 157832649 від 27.02.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 41,9 кв. м., житловою площею 33,1 кв. м.), літ. «Б» - літня кухні, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - убиральня, № 1-І надвірні споруди /а.с. 73/.

Згідно заповіту від 08.10.2002 року, посвідченого секретарем виконкому Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області за реєстровим № 803 встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: будинок та половину двору в АДРЕСА_2 заповідала у власність ОСОБА_3 , проживаючому в АДРЕСА_2 /а.с. 64/.

Відповідно до заповіту від 08.10.2002 року, посвідченого секретарем виконкому Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області за реєстровим № 804 встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: літню кухню та половину двору в АДРЕСА_2 заповідала у власність ОСОБА_4 /а.с. 65/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 04.02.2005 року Виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 21 від 04.02.2005 року /а.с. 20/.

Відповідно до довідки за вих. № 1142/09-02 від 08.12.2021 року, наданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті. На день її смерті разом з нею постійно проживав та був зареєстрований ОСОБА_3 , 1959 року народження, син /а.с. 23/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 24.09.2011 року Кунцевським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 3753 /а.с. 34/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 15.11.2011 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 142 від 15.11.2011 року /а. с. 28/.

Згідно довідки за вих. № 1143/09-02 від 08.12.2021 року, виданої виконавчим комітетом Вилківською міською радою встановлено, що ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті. На день його смерті разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований,/а.с. 24/.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 10.05.2012 року, яка надійшла до Кілійської районної державної нотаріальної контори за вх. № 289 від 15.05.2012 року встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 49/.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30452191 від 15.05.2012 року встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрита спадкова справа № 151/2012 /а.с. 53/.

Відповідно до повідомлення Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 547/02-14 від 21.07.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено, про те, що спадкова справа після померлого ОСОБА_3 була відкрита 15.05.2012 року за № 151/2012, який помер після відкриття спадщини своєї матері ОСОБА_2 та не встиг її прийняти. Згідно ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом /а.с. 30/.

Згідно повідомлення Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 239/02-14 від 27.05.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька у зв`язку з тим, що зміст, умови заповітів посвідчених 08.10.2002 року секретарем виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району за реєстровими номерами 802, 803 не є чіткими. Окрім того, інформація стосовно прийняття чи відмови від прийняття спадщини ОСОБА_4 заповіданого майна в спадковій справі відсутня. Встановлені зареєстровані права на спадкове майно суперечать змісту заповітів /а.с. 32-33/.

Згідно наявної в копії спадкової справи № 151/2012 інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої 07.07.2018 р. Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину стосовно спадкодавця ОСОБА_2 /а.с. 57/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А відповідно до ч. 3 вказаної статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, суд встановив, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадщину прийняв її син ОСОБА_3 , оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею за однією адресою та фактично прийняв спадщину у вигляді вищевказаного житлового будинку як спадкоємець за заповітом та спадкоємець першої черги за законом в тій частині, що не була охоплена заповітом, оскільки інший спадкоємець за заповітом його брат ОСОБА_4 спадщину не прийняв, тому що не звертався з відповідною заявою до нотаріальної контори та не проживав спільно зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини

Окрім того, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його син, ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті батька шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 151/2012.

Як зазначено в п.п. 3 та 6 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: - свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; - свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки з досліджених доказів встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів, оформлений на ім`я спадкодавця, тобто батька позивача, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 , який складається з: житлового будинку літ. «А» (загальною площею 41,9 кв.м., з них житловою площею 33,1 кв,м.), господарських будівель: літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б», сараю літ. «В» та убиральні літ. «Г» і надвірних споруд № 1-І в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников