Справа № 307/3988/21
Провадження № 22-ц/4806/370/22
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

04 квітня 2022 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Джуга С.Д. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року у складі судді Бобрушко В.І., у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

в с т а н о в и в:

09 березня 2022 року (згідно штемпелю суду) ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року.

Апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 лютого 2022 року у даній справі постановлено оскаржувану ухвалу. Отже п`ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали закінчується 02 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу подано апелянтом 09 березня 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали.

Однак, ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Натомість, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що копію ухвали ним отримано 26 лютого 2022 року, а тому перебіг строку на апеляційне оскарження починається з дня отримання ухвали.

Згідно з ст.354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається - протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, законом визначені процесуальні строки апеляційного оскарження судового рішення, а також підстави, відповідно до яких строк може бути поновлений в разі його пропуску. З аналізу змісту вказаних норм слідує, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду становить п`ятнадцять днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, що стосується права на поновлення строку, то таке пов`язане з днем вручення судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Тобто, реалізація учасником справи наданого права на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду здійснюється шляхом подання ним заяви про поновлення процесуального строку.

Враховуючи викладене, суд позбавлений повноважень поновити строк на апеляційне оскарження з власної ініціативи, а лише за наявності відповідної заяви особи, яка подає апеляційну скаргу.

У відповідності до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити апелянта та надати йому строк на протязі десяти днів з дня отримання ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Окрім того, апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам п. 7 ч.2 ст.356 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено клопотання особи, яка подала скаргу.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; ) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Так, апелянт просить суд апеляційної інстанції: «1) прийняти справу до свого провадження, 2) прийняти нове справедливе та законне рішення по справі №307/3988/21 від 15.02.2022 року».

Однак, що просить апелянт в апеляційного суду зробити із оскаржуваною ухвалою за поданою заявою про скасування судового наказу (за результатом розгляду апеляційної скарги, виходячи з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ст. 374 ЦПК України) в поданій апеляційній скарзі не зазначено.

Отже, апелянту також необхідно подати уточнену апеляційну скаргу в новій редакції, в прохальній частині якої зазначити, що просить апелянт в апеляційного суду зробити із оскаржуваною ухвалою за поданою заявою про скасування судового наказу (за результатом розгляду апеляційної скарги, виходячи з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ст. 374 ЦПК України).

Також, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, а саме: до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, апелянт зазначає, що він звільнений від сплати судового збору з підтсав ч.3 ст.22 ЗУ "Про захист прав споживача" як споживач суб`єкта ринку природного газу незалежно від стадії судового процесу та від статусу громадянина, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №761/24881/16-ц від 21 березня 2018 року .

З даного приводу слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалаів справи, у листопаді 2021 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" в наказному провадженні звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, на підставі якої видано судовий наказ від 30 листопада 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 2096,65 грн.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

За приписами статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Згідно з вказаною нормою права звільненню від сплати судового збору підлягають споживачі за подання ними позовів для захисту своїх порушених прав саме у позовному провадженні.

Звільнення від сплати судового збору всіх учасників такого спору не передбачено. Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 490/9711/15-ц, провадження № 61-9795св18.

ОСОБА_1 в даній справі виступає у процесуальному статусі боржника у наказному провадженні. Натомість, у справах, які вирішуються в рамках наказного провадження на заявника, який має статус боржника норма ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється.

При цьому, посилання в апеляції на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №761/24881/16-ц від 21 березня 2018 року не можуть бути взяті до уваги, оскільки висновки, які викладені у вказаній постанові стосуються інших правовідносин.

Зокрема, у постанові від 21 березня 2018 року відступаючи від практики Верховного Суду України, у справі позовного провадження Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Таким чином, ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі наказного провадження, де він виступає у процесуальному статусі боржника, а тому апелянту необхідно сплатити судовий збір.

Згідно підпункту 9 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, подана апеляційна скарга підлягає сплаті судовим збором у розмірі 496,20 грн. (2481 грн. х 0,2) який повинен бути внесений або перерахований апелянтом за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37975895

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0007493

Код класифікації доходів бюджету 22030101

У разі невідповідності апеляційної скарги вимогам ст.356 ЦПК України та несплати суми судового збору до апеляційної скарги застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

За вказаних обставин, апеляційна скарга також підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити апелянта та надати йому строк на протязі десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подачі уточненої апеляційної скарги в новій редакції та копії уточненої апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, а також шляхом подачі доказу про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року - залишити без руху, про що повідомити апелянта та надати йому строк на протязі десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що якщо апелянт відповідно до цієї ухвали у встановлений строк не подасть заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, то у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, а у разі якщо не буде виконано недолік апеляційної скарги шляхом подачі уточненої апеляційної скарги в новій редакції та копії уточненої апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, а також доказу про сплату судового збору, то апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повертатися.

Суддя С.Д. Джуга