ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року м. Чернівці

справа № 725/2009/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2021 року (головуючий у 1-й інстанції Федіна А.В.),-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги централізованого опалення, зокрема і в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , опалюваною площею 27,40 кв.м., особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідачі оплачують послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови КМУ №151 «Про затвердження

________________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/330/22

Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» від 17 лютого 2010 року.

Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014р., №146 від 17.10.2014р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 р., №1171 від 31.03.2015р., №969 від 09.06.2016 р., №1536 від 28.12.2017р. Величина тарифу та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно.

Оплата за надані послуги повинна здійснюватися споживачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим відповідно до п. 18 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Зазначають, що у відповідача, за період з 01.12.2017 року по 28.02.2021 року утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у сумі 10303,95 гривень. За період з 01.12.2017 року по 28.02.2021 року до суду з позовною заявою не звертались.

На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію відповідач не відреагувала, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості.

Крім того, у відповідності до вимог ст.625 ЦК України відповідач зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а саме втрати від інфляційних процесів в сумі 591,14 грн., та три відсотки річних - 290,34 грн., проте, ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст.526, 615 п. 2 ЦК України відмовляється від оплати за надані послуги.

Просили позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за надану теплову енергію в сумі 10303,95 грн., втрати від інфляційних процесів в розмірі 591,14 грн., три відсотки річних - 290,34 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2021 року позовні вимоги задоволенні в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких вважають його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 , мотивує тим, що під час розгляду справи судом першої інстанції не були враховані ті обставини, що згідно довідки №51 від 14.07.2021 року ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка призначена з 01.07.2020 року довічно. Згідно довідки про доходи №951448 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком в розмірі 1934 гривні, і з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що відповідачка отримує суму меншу ніж розмір прожиткового мінімуму, а тому сплатити заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних немає змоги.

Вказує, що 18 березня 2017 року було прийнято рішення про призначення відповідачу субсидії, однак 01.02.2021 року ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про не призначення субсидії з 01.01.2021 року, у зв`язку із наявністю боргу по оплаті за тепло 7810,66 гривень та борг за оплату послуг водопостачання на суму 32476,89 гривень. Вважає таку відмову у призначенні субсидії неправомірною, а Управління соціального захисту населення Першотравневого району співвідповідачем у даній справі.

Посилаючись на норми права зазначала, що суд першої інстанції неправильно застосував норму матеріального та процесуального права, не врахував всі обставини справи, та помилково витлумачив закон, який регулює правовідносини між сторонами та прийшов до незаконного та необґрунтованого висновку по суті про законність стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , обґрунтовує тим, що оскаржуваним рішенням зруйновані її державні гарантії, згідно яких головним обов`язком держави, а отже і суду, є захист її життя, як малозабезпеченої людини, позбавленої всіх конституційних прав та соціальних гарантій, оскільки єдиним її доходом являється пенсія в мінімальному розмірі. Всупереч верховенства права судом застосовано порушення всіх норм матеріального та процесуального права, оскільки оскаржуваним рішенням відібрано у неї будь-яку можливість збереження життя за межею виживання.

Зазначає, що у разі примусового стягнення встановленої судом суми грошових коштів в розмірі 13455,43 із єдиного її джерела існування - мінімальної пенсії, у неї буде відібрано всі можливості для збереження життя.

Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки справу було розглянуто у відсутності сторін, судові повістка про виклик до суду її не була вручена, судове засідання тривало лише 15 хвилин, а за такий час не можливо вчинити всі дії, які вказані в протоколі судового засідання, оскільки лише матеріали справи розміщені в двох томах. Також судом не залучено до участі у справі УПСЗН Першотравневого району, яке є належним відповідачем, оскільки саме УПСЗН спричинено зростання заборгованості внаслідок безпідставного припинення нарахування субсидії.

Оскаржуваним рішенням не спростовано та очевидно підтверджено наявність обставин повного і цілеспрямованого ухиляння суду від виконання обов`язків покладених державною. Внутрішні переконання судді Федіної А.В. знівелювали та перекреслили всі державні гарантії, закріплені завданнями цивільного судочинства, унеможливили здійснення розгляду справи із обов`язковим повним фіксуванням технічними засобами судового процесу, не забезпечено змагальність сторін.

З посиланням на норм права просить визнати її неналежним відповідачем по справі у зв`язку із відсутністю предмету спору, визнати належним відповідачем УПСЗН Першотравневого району м. Чернівці, яким зазначену позивачем заборгованість спричинено всупереч державним гарантіям як наслідок безпідставного припинення житлової субсидії, визнати наявними порушення численних норм процесуального права, допущених судом першої інстанції, скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2021 року та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Відзив на апеляційні скарги не надходив.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції відповідає в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не виконала покладених на неї зобов`язань та у встановлені строки не оплатила надані їй позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів. Оскільки цивільно-правові відносини виникли внаслідок договору, укладеного саме між позивачем та відповідачем то і цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань має нести в повному обсязі саме ОСОБА_1 , яка є належним відповідачем у даній справі.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, вважає їх таким що відповідають обставинам справи, постановлені з дотриманням норм права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою ПП «Житлосервіс» №496 від 12.06.2020 року а також довідко АДБ від 16.04.2021 року (а.с.6, 15).

12 травня 2008 року між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення за адресою АДРЕСА_1 , згідно якого суб`єктами користування є власник (наймач) квартири та члени його сім`ї у складі однієї особи та відповідно до умов якого позивач зобов`язувався виробляти та постачати споживачам централізоване опалення, згідно з нормами визначеними правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, а споживачі в свою чергу зобов`язувались сплачувати вартість теплової енергії згідно із затвердженими тарифами на підставі показань засобів обліку або визначеної норми споживання в установлені договором строки. Умовами договору передбачено його автоматичну пролонгацію, якщо за місяць до закінчення його строку дії однією із сторін не буде письмово завлено про його розірвання чи необхідність перегляду (а.с.9-10).

МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги централізованого опалення у вказану квартиру, де споживачу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Теплова енергія надавалась до помешкання відповідача протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. При розрахунках фактичних обсягів та вартості спожитої теплової енергії враховувались, зокрема, середньодобове теплове навантаження, кількість годин роботи тепловикористовуючих установок у розрахунковому періоді та коефіцієнт, величина якого визначається в залежності від температури зовнішнього повітря і фактичної кількості відпущеного тепла, тариф на теплову енергію, з врахуванням обґрунтованих скарг-претензій.

Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014р., №146 від 17.10.2014р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015р., №1171 від 31.03.2015р., №969 від 09.06.2016р., №1536 від 28.12.2017р. Величина тарифів та його зміни доводились до споживача регулярно і своєчасно.

Відповідно до п.2.1.3 вартість оплати за одиницю фактично спожитої теплової енергії для споживачів із засобами обліку в розрахунку на 1 Гкал щомісячно протягом опалювального періоду складає 328,47 грн. з ПДВ.

Згідно розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період часу з 01.12.2017 року по 28.02.2021 року утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 10303,95 грн., інфляційні в сумі 591,14 грн. та 3 % річних в сумі 290,34 грн. (а.с.7, 8).

Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування за надані послуги з централізованого опалення проводилась із врахуванням оплати та перерахунку (а.с.7).

Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги).

Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно змісту статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України від 2 червня 2005 року № 2633-ІV «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи в забезпеченні належних умов проживання у житлових приміщеннях у порядку, встановленому законодавством. Ця діяльність здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг, укладених між їх виконавцями та споживачами.

Теплопостачання (централізовані опалення та постачання гарячої води) є одним із видів комунальних послуг, який забезпечує належне утримання та збереження нерухомого майна.

Споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги відповідно до умов укладеного договору.

Предметом виконання грошового зобов`язання за договором про надання житлово-комунальних послуг є певна грошова сума, що має бути сплачена споживачем виконавцю.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що між сторонами припинені договірні відносини, а також докази, що ОСОБА_1 не користується наданими позивачем послугами із теплопостачання, тому дійшов правомірного висновку, що відповідачка є споживачем послуг, які надає позивач тому зобов`язана своєчасно сплачувати вартість таких отримуваних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, зі змінами та доповненнями, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачка не виконала покладених на неї зобов`язань та у встановлені строки не оплатила надані їй позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів. Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.12.2017 року по 28.02.2021 року заборгованість ОСОБА_1 становить 10303,95 гривень.

Відповідачем ні в суді першої інстанції ні в апеляційному суді не спростовано розрахунок заборгованості наданий позивачем.

Прострочення виконання споживачем зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг тягне за собою нарахування інфляційних втрат і трьох процентів річних як особливої міри відповідальності боржника за знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, а також утримання та користування боржником цими коштами.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем існують грошові зобов`язання, які відповідачем порушуються, наявна заборгованість підлягає сплаті з врахуванням трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань (правовий висновок у справі ВСУ № 6-68цс12).

Відповідно до розрахунку складеного МКП «Чернівцітеплокомуненерго» інфляційні втрати за період з 01.12.2017 року по 28.02.2021 року становлять 591,14 гривень та три відсотки річних становлять 290,34 гривні, які підлягають стягненню з відповідачки за неналежне виконання договірних зобов`язань по оплаті отримуваних послуг.

На спростування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 , що ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та отримує мінімальний розмір пенсії, а тому сплатити заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних немає змоги, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 згідно договору про надання послуг з централізованого опалення є споживачем послуг, які надаються МКП «Чернівцітеплокомуненерго» тому зобов`язана сплачувати вартість таких послуг.

Така підстава, як отримання пенсії в мінімальному розмірі, або перебування на обліку як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, не є тією підставою, яка б дала право споживачу не сплачувати вартість отримуваних послуг.

Щодо доводів апеляційної скарги, що співвідповідачем у даній справі має бути УСЗН Першотравневого району м. Чернівці, то такі не заслуговують на увагу суду, оскільки питання правомірності відмови у призначенні ОСОБА_1 субсидії не є предметом розгляду по даній справі.

Вищенаведеним спростовуються і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що вона не є належним відповідачем по справі, так як на її думку, таким має бути УСЗН Першотравневого району м. Чернівці, оскільки цивільно-правові відносини виникли внаслідок укладеного між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та саме ОСОБА_1 , і саме відповідачка користується наданими їй позивачем послугами із постачання теплової енергії, тому і цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань має нести саме ОСОБА_1 , яка є належним відповідачем у даній справі.

Посилання в апеляційних скаргах ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме те, що суд без належного повідомлення відповідачки розглянув справу у відсутності відповідачки, то колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції по даному факту надано належну оцінку та правомірно зазначено, що з моменту скасування заочного рішення а саме 19.10.2021 року відповідачка в судові засіданні не з`являлася, її клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 22.11.2021 року було задоволено судом, проте про причини своєї неявки в судове засідання на 09.12.2021 року суд не повідомила.

На спростування вказаних доводів апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Як вбачається із матеріалів справи 26 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, із зазначенням адреси проживання АДРЕСА_1 . 30 серпня 2021 року ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці розгляд вказаної заяви призначений на 30 вересня 2021 року. Розгляд справи було відкладено на 19.10 2021 року, у зв`язку із неякою відповідачки.

Судова повістка про розгляд справи на 19.10.2021 року відповідачкою, за вказаною адресою, отримано 01.10.2021 року (т.2 а.с.91), однак знову в судове засідання не заявилася.

18 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи призначеного на 22.11.2021 року.

Судова повістка направлена ОСОБА_1 про розгляд справи на 09.12.2021 року, була повернута до суду першої інстанції із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.125 т.2).

Заяв про зміну адреси свого місцезнаходження відповідачка у ході розгляду справи в суді першої інстанції не повідомляла.

Отже, колегія суддів вважає, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Також, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що процесуальна поведінка відповідачки свідчила про те, що вона намагалась приймати заходи щодо своєчасного розгляду справи, однак не змогла це зробити з поважних причин, які підтверджені належним чином.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У своїй постанові від 29 січня 2020 року у справі № 5015/1763/12 Верховний Суд вказав на те, що сам факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав судові повістки за належною адресою, самостійно зазначеною стороною у справі, та яка повернулася в суд у зв`язку з неотриманням адресатом, не може вважатися неналежним повідомленням сторони про час та місце судового розгляду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України, будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Із цього слідує висновок про те, що відповідачка поза розумним сумнівом мала можливість бути обізнаною про розгляд справи та призначені судові засідання, однак скористалася своїми процесуальними правами на власний розсуд.

На спростування доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, щодо не здійснення розгляду справи із обов`язковим повним фіксуванням технічними засобами судового процесу, не забезпечено змагальність сторін, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інші доводи апеляційних скарг також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційних скарг про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідачкою належними та допустимими доказами не спростовано правильності розрахунку заборгованості за надані житлово-комунальні послуги наданий позивачем за вказаний період. Між тим інфляційні втрати та три проценти річних обчислені позивачем за наявний період заборгованості та на суму простроченої заборгованості, яка підлягає стягненню, тому такі стягнення є правомірними та правильно обчислені.

Доводи апеляційних скарг дають підстави для висновку, що судове рішення

ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 квітня 2022 року

Головуючий: А.І. Владичан

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк