Ухвала

09 лютого 2022 року

місто Київ

справа № 209/2599/18

провадження № 61-16278св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку

«Моноліт-2016», Відділ державної реєстрації Кам`янської міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 03 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

ОСОБА_1. у серпні 2018 року звернувся до суду з позовом, у подальшому уточненим, про визнання проведення позачергових загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт-2016»

(далі - ОСББ «Моноліт-2016», ОСББ) від 11 серпня 2018 року таким, що не відповідає вимогам статуту та порушує права співвласників; визнання протоколу від 11 серпня 2018 року № 3 загальних зборів ОСББ «Моноліт-2016» недійсним; зобов`язання державного реєстратора Відділу державної реєстрації Кам`янської міської ради внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які внесено на підставі недійсного рішення за заявою ОСОБА_2 ; зокрема, скасування запису від 16 серпня 2018 року № 3006097 про зміну додаткової інформації, зміну керівника юридичної особи, скасування запису про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, від 17 серпня 2018 року № 4006097, про зміну керівника юридичної особи, зміну складу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року скасовано. Закрито провадження у справі.

Ухвалою від 03 листопада 2021 року Верховний Суд справу № 209/2599/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Моноліт-2016», Відділу державної реєстрації Кам`янської міської ради про визнання проведення позачергових загальних зборів ОСББ «Моноліт-2016» від 11 серпня 2018 року таким, що не відповідає вимогам статуту та порушує права співвласників, а також про визнання протоколу від 11 серпня 2018 року № 3 загальних зборів ОСББ «Моноліт-2016» недійсним, зобов`язання вчинити певні дії передав для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Суд зобов`язав Управління державної казначейської служби у м. Кам`янське повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання позову у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. згідно з квитанцією від16 серпня 2018 року № 0.0..1, що внесений до УК у м. Кам`янське/Дніпров. р/22030101, рахунок отримувача 4015, код отримувача 38028588, МФО отримувача 899998.

Суд зобов`язав Управління державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Дніпра повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 20 коп. згідно з квитанцією від 10 серпня 2020 року № 36, що внесений до УК у Шевченківському районі м. Дніпра/22030101, рахунок отримувача UA0004628 , код отримувача 37988155, МФО отримувача 899998.

Суд зобов`язав Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп. згідно з квитанцією від 02 листопада 2020 року № , що внесений до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007.

Копію ухвали та оригінали квитанцій від 16 серпня 2018 року № 0.0..1, від 10 серпня 2020 року № 36, від 02 листопада 2020 року № направлено ОСОБА_1 .

Короткий зміст заяви позивача про виправлення описки

ОСОБА_1 у січні 2022 року звернувся до Верховного Суду із заявою про виправлення описки в ухвалі від 03 листопада 2021 року.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_1 . Головне управління Державної казначейської служби України відмовило заявнику у поверненні судового збору відповідно до ухвали Верховного Суду від 03 листопада 2021 року, оскільки 30 жовтня 2020 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 17 серпня 2020 року № 507 «Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2020 року за № 1006/35289 (далі - наказ Міністерства фінансів України № 787), яким визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється виключно Казначейством або Головним управлінням Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, проте в ухвалі Верховного Суду від 03 листопада 2021 року зобов`язано здійснити повернення судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 704, 80 грн - Управління Державної казначейської служби у м. Кам`янське та у розмірі 1 261, 20 грн - Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Дніпро, що суперечить вимогам згаданого наказу Міністерства фінансів України.

Дослідивши матеріали заяви, справи, судове рішення, ухвалене Верховним Судом у справі, зокрема, ухвалу від 03 листопада 2021 року, суд касаційної інстанції зробив такі висновки.

ІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінкові форми слів, застосування русизмів і діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описки чи арифметичної помилки, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Отже, диспозиція статті 269 ЦПК України не дозволяє під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви ухваленого судового рішення.

Верховний Суд врахував, що звертаючись до суду із заявою про виправлення описки, ОСОБА_1 обґрунтовував її відмовою у поверненні судового збору Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області у зв`язку з зазначенням органу казначейства відмінно ніж це передбачено у наказі Міністерства фінансів України № 787.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У листі від 11 червня 2012 року № 31-08330-10-18/14701 «Щодо питань повернення судового збору», адресованому Державній судовій адміністрації України, Міністерство фінансів України роз`яснило, що у разі виникнення підстави для повернення судового збору його повернення здійснюється відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845

(далі - Порядок № 845). Зазначеною постановою визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, прийнятих судами, а також іншими державними органами, які відповідно до закону мають право постановляти такі рішення.

У справі, яка переглядається, сплачений заявником судовий збір є підставно та у належному розмірі сплаченим, в ухвалі Верховного Суду від 03 листопада 2021 року немає висновку про його помилковість чи надмірність сплати.

Ухвалюючи рішення про повернення судового збору, Верховний Суд керувався правилами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» - повернення судового збору внаслідок закриття провадження у справі, а отже, враховуючи роз`яснення Міністерства фінансів України, виконання такого судового рішення має відбуватися згідно з Порядком № 845.

Відповідно до пункту 16 цього Порядку органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів: 1) для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів та інших доходів бюджету; 2) що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії; 3) що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами; 4) що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти; 5) що надійшли в інший установлений законодавством спосіб; 6) з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку.

Стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, крім випадків, передбачених пунктом 23 цього Порядку (пункт 17 Порядку № 845).

Аналіз наведених положень Порядку № 845 дає підстави для висновку, що судовий збір підлягає поверненню стягувачеві з рахунків органу Казначейства, на які були зараховані такі платежі.

Водночас Верховний Суд встановив, що на момент виконання ухвали від 03 листопада 2021 року про повернення судового збору змінився законодавчо врегульований порядок повернення судового збору.

Згідно з пунктом 1 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 (зі змінами та доповненнями) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182

(далі - Порядок № 787), цей Порядок розроблено на виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, статті 301 Митного кодексу України, статті 7 Закону України «Про судовий збір» та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 787 у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства подається копія судового рішення, засвідчена належним чином.

Аналіз наведених положень Порядку № 787 дає підстави для висновку, що стягувач звертається із заявою про повернення судового збору разом з відповідним судовим рішенням до певного головного управління Казначейства, яким у справі, яка розглядається, щодо судового збору, сплаченого за подання позову та апеляційної скарги, є Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що, зазначаючи орган, який має здійснити повернення заявнику судового збору, сплаченого за подання позову та апеляційної скарги, в ухвалі допущено помилку, а саме неправильно зазначено «Управління державної казначейської служби у м. Кам`янське» у другому абзаці резолютивної частини та «Управління державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Дніпра» у третьому абзаці резолютивної частини судового рішення замість правильного «Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області».

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки, додані до неї документи, а також матеріали справи, застосувавши правила Порядку № 845 та Порядку № 787, Верховний Суд дійшов висновку у цій справі з врахуванням характерних для неї обставин про наявність підстав для виправлення описки в ухвалі від 03 листопада 2021 року.

Резолютивна частина судового рішення має відповідати його мотивувальній частині, а також відповідати суті та змісту судового провадження.

За таких обставин описка, допущена у зазначенні повноважного органу Казначейства, який має здійснити повернення судового збору за подання позову та апеляційної скарги, в ухвалі Верховного Суду від 03 листопада 2021 року підлягає виправленню без спотворення суті та змісту постановленого судового рішення.

Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 03 листопада 2021 року задовольнити.

Виправити описки, допущені у резолютивній частині ухвали Верховного Суду від 03 листопада 2021 року.

У другому та третьому абзацах резолютивної частини частині ухвали Верховного Суду від 03 листопада 2021 року замість помилково зазначених слів «Управління державної казначейської служби у м. Кам`янське» та «Управління державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Дніпра» відповідно правильно вважати «Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області».

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко