ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/892/22 Справа № 201/8071/21 Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування пунктів 2.1, 3 та 7 наказу № Э30.0.0/1-7143539 члена Правління АТ КБ «Приватбанк» Лебединця І.А. «Про забезпечення умов праці працівників напрямку стягнення проблемної заборгованості ГО» від 06 серпня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування пунктів 2.1, 3 та 7 наказу № Э30.0.0/1-7143539 члена Правління АТ КБ «Приватбанк» Лебединця І.А. «Про забезпечення умов праці працівників напрямку стягнення проблемної заборгованості ГО» від 06 серпня 2021 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2021 року цивільну справу та заяву про забезпечення позову передано на розгляд до Чигиринського районного суду Черкаської області.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу, справу направити до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Постановляючи ухвалу про передачу справи до іншого суду, суд першої інстанції виходив із того, що справа не підсудна даному суду та її слід передати на розгляд до Чигиринського районного суду Черкаської області.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Зі змісту позовної заяви видно, що позивач ОСОБА_1 звертається до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із застосування альтернативної підсудності, визначеноi ч. 1 ст. 28 ЦПК України, за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, iнше приміщення, придатне для проживання (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пунктi, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування це - адмiнiстративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання це житло, розташоване на території адмiнiстративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постiйно або тимчасово.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону Украiни «Про свободу пересування та вiльний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сiльськоi, селищної або міської ради.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офiцiйної кореспонденції. Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвiдки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якiй надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться вiдомості про мiсце проживання), а відомості про реєстрацію мiсця перебування - до довідки про звернення за захистом в Українi (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації мiсця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Таким чином, у разi пред`явлення позовної заяви за мiсцем свого проживання/перебування, позивач мав надати суду один із вищезазначених документів, які підтверджують місце його проживання/перебування, зокрема саме у Соборному районі м. Дніпра, з метою визначення підсудності даної справи саме Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

12 серпня 2021 року судом направлено 2 запити до Вiддiлiв обліку та моніторингу iнформацiї ГУДМС України в Дніпропетровській та Черкаській областях вiдносно надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача.

Згідно з відповіддю, яка надiйшла до суду 19 жовтня 2021 року, позивач з 10 липня 2017 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана адреса відноситься до територіальної підсудності Чигиринському районному суду Черкаської області.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку ст.31 ЦПК України.

З урахуванням наведених обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно визначив підсудність та направив справу до Чигиринського районного суду Черкаської області.

Надана апелянтом довідка про реєстрацію місця проживання особи Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 02.3-24/17303 від 04.10.2021 року не впливає на законність судового рішення суду першої інстанції, оскільки з наданої довідки вбачається, що ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 04.10.2021 року. Однак позовну заяву ним було подано 11.08.2021 року та на момент подачі позовної заяви, позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Чигиринського району Черкаської області.

Доводи апеляційної скарги, зазначеного висновку суду не спростовують, і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції допущені порушення норми процесуального права при визначенні територіальної підсудності справи.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог процесуального закону або неправильної оцінки досліджених у справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: