Справа №303/9818/21
ряд. стат. звіту - 67
07 квітня 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого - судді Куцкір Ю.Ю.
при секретарі Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чинадіївської селищної ради про позбавлення батьківських прав, -
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чинадіївської селищної ради про позбавлення батьківських прав.
Крім того, представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про залишення позову в частині позовної вимоги про зміну прізвища малолітньої ОСОБА_5 без розгляду.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чинадіївської селищної ради Туряниця М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляду справи без її участі.
Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 28.02.2017 року батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 6).
Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано та повернуто ОСОБА_6 дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ». Також зазначеним рішенням було стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.02.2018 року і до досягнення нею повноліття (а.с. 7-9).
Відповідно до Довідки №01-25/14 від 25.10.2021 року донька ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_5 дійсно є вихованкою 04 групи «Колосок». Вихованням дитини займається тільки мама, батьківські збори відвідує також тільки вона. В період з 10.06.2019 року по теперішній час батько не з`являється в ЗДО і не приймав участі у вихованні дитини (а.с. 14).
Згідно висновку Органу опіки та піклування Чинадіївської селищної ради №02-21/228 від 09.03.2022 року вважається доцільним позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_4 відносно дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 36-37).
Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.
Частинами 7-10 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Також суд звертає увагу на Закон України «Про охорону дитинства», який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Так, зі статті 11 Закону України Про охорону дитинства вбачається, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч.1 ст.12 даного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до ч.1 п.2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 участі у вихованні своєї дитини не приймає, матеріально не утримує і взагалі її життям та здоров`ям не цікавиться, в зв`язку з чим позов слід задоволити.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 34, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 150, 164, 165 СК України, суд, -
Позов - задоволити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов в частині позовних вимог про зміну прізвища малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із ОСОБА_8 на Меденці без згоди ОСОБА_3 - залишити без розгляду.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 07.04.2022 року.
Головуючий Ю.Ю. Куцкір