Ухвала

07 квітня 2022 року

м. Київ

справа №205/9749/20

провадження №61-539ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргуАкціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - Новокодацький відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання окремих положень кредитного договору недійсними, визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі -

АТ КБ «ПриватБанк»), третя особа - Новокодацький відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), та просив визнати недійсними пункт 1.1, пункт 2.2.9, пункт 3.1, пункт 3,7, пункт 3.11 кредитного договору

(із змінами та доповненнями) № 090501-16/23, який був укладений 22 червня 2005 року між ним та АТ КБ «ПриватБанк», а також п. 1 додаткового договору № 3 від 18 лютого 2011року до цього кредитного договору в частині передбачених цими правочинами обов`язку позичальника щодо сплати комісій (винагород) на користь банку; визнати недійсним пункт 2.3.1 кредитного договору (із змінами та доповненнями) № 090501-16/23 укладеного 22 червня 2005 року між ним та АТ КБ «ПриватБанк» у частині передбаченого цим договором права банку на збільшення розміру процентної ставки; визнати кредитний договір № 090501-16/23 укладений

22 червня 2005 року між ним та АТ КБ «ПриватБанк» припиненим.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсними пункт 1.1 (пункт 7.1 після внесення змін), пункт 3.11 (із змінами та доповненнями) кредитного договору № 090501-16/23, який був укладений 22 червня 2005 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк», а також пункт 1 додаткового договору № 3 від 18 лютого 2011 року до цього кредитного договору в частині передбачених цими правочинами обов`язків позичальника щодо сплати комісійних винагород на користь банку за користування кредитом та за дострокове повернення кредиту. Визнано недійсним пункт 2.3.1 кредитного договору (із змінами та доповненнями)

№ 090501-16/23 укладеного 22 червня 2005 року між АТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 у частині передбаченого цим договором права банку на збільшення в односторонньому порядку розміру процентної ставки. Визнано кредитний договір № 090501-16/23, укладений 22 червня 2005 року між

АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 припиненим. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним пункту 2.3.1 кредитного договору № 090501-16/23 від 22 червня 2005 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «КБ «ПриватБанк», та в частині визнання кредитного договору № 090501-16/23 від 22 червня 2005 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «КБ «ПриватБанк» припиненим скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У січні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Ленінського районного суд м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року в частині задоволених позовних вимог і ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. Заявник посилається на те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті

389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2022 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом

1 частини другої статті 389 ЦПК України.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить зупинити дію оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Оскільки у клопотанні не наведено підстав за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду

від 08 грудня 2021 року, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - Новокодацький відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання окремих положень кредитного договору недійсними, визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими.

Витребувати із Ленінського районного суд м. Дніпропетровська цивільну справу № 205/9749/20.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про зупинення дії рішення Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року відмовити.

Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг та доданих

до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційні скарги, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 24 березня 2022 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров