Справа № 453/1816/21
№ провадження 2-о/453/14/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Сколівської міської ради, про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення,-

встановив:

представник заявника Карпінець В.Ю. 21 грудня 2021 року звернулась в суд із заявою, яка була уточнена (вх. №997 від 25 лютого 2022 року) в якій просить встановити факт, що особа зазначена в довідці інформаційного центру Управління внутрішніх справ Львівської області №4/5-17152 від 12 жовтня 1992 року як ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та в архівній довідці Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України №878 від 13 січня 2022 року, як ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією і тією ж самою особою та їй належить довідка інформаційного центру Управління Внутрішніх Справ Львівської області №4/5-17152 від 12 жовтня 1992 року, згідно якої вона 11 травня 1950 року із с. Верхнє Синьовидне, Сколівського району Львівської області, за рішенням особливої наради при КДБ СРСР від 31 травня 1950 року /протокол №22/ поселена на спецпоселення в Хабарівський край, з якого звільнена 12 липня 1956 року.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно довідки інформаційного центру Управління Внутрішніх Справ Львівської області №4/5-17152 від 12 жовтня 1992 року, та архівної довідки Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України №878 від 13 січня 2022 року, її батьки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, брат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мають статус реабілітованих на підставі ст. 3 Закону Української РСР від 17 квітня 1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» (згідно внесених 13 березня 2018 року змін - закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»). Однак ОСОБА_1 не може реалізувати свої права та отримати за місцем своєї реєстрації посвідчення реабілітованої особи у зв`язку з тим, що є відмінності у написані її прізвища та імені між її свідоцтвом про народження, паспортом та довідкою. Дана довідка видана на підставі архівної справи, в якій зберігаються рішення особливої наради при КДБ СРСР від 31 травня 1950 року. Комітет Державної Безпеки (КДБ) СРСР - союзно - республіканський орган державного управління у сфері забезпечення державної безпеки, після ряду реорганізацій та підпорядкувань, був ліквідований 22 жовтня 1991 року. Цього ж року припинила своє існування і федеративна союзна держава під іменем СРСР. 24 серпня 1991 року позачерговою сесією Верховної Ради УРСР ухвалено та проголошено Акт Незалежності України. У зв`язку з цим неможливо внести зміни до первинних документів, які зараз носять статус архівних документів, які засвідчували виселення сім`ї заявниці на спец поселення до Російської РФСР, чи внесення змін в документи, що засвідчують правовий статус особи, виданих на їх підставі. Вказала, що під час оформлення документів ще 15 березня 2021 року виявлено невідповідність документів, зокрема в написанні її прізвища та імені, що змушує заявницю відстоювати та захищати свої права в судовому порядку.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, однак представник заявниці - адвокат Карпінець В.Ю. подала заяву (вх.№1327 від 04 квітня 2022 року) про розгляд справи без її участі та участі заявниці. Подану заяву підтримує, просить задоволити.

Представник заінтересованої особи Сколівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак від міського голови - Романишина М. надійшла до суду заява (вх.№ЕП - 276 від 17 лютого 2022 року) про розгляд справи у їх відсутності, просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином в судове засідання не з`явились всі учасники процесу.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки інформаційного центру Управління Внутрішніх Справ Львівської області №4/5-17152 від 12 жовтня 1992 року, та архівної довідки Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України №878 від 13 січня 2022 року, батьки заявниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, брат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мають статус реабілітованих на підставі ст. 3 Закону Української РСР від 17 квітня 1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» (згідно внесених 13 березня 2018 року змін - закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»). З довідки вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 із с. Верхнє Синьовидне, Сколівського району Львівської області, за рішенням особливої наради при КДБ СРСР від 31 травня 1950 року (протокол №22) сім`я заявниці в складі 4 осіб була поселена на спецпоселення в Хабарівський край, з якого звільнена 12 липня 1956 року.

При видачі довідки інформаційного центру Управління Внутрішніх Справ Львівської області №4/5-17152 від 12 жовтня 1992 року було допущено помилку, а саме у довідці зазначено « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_1 », що не збігається із записами, зазначених в її паспорті громадянинки України серії НОМЕР_1 , що був виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України в Львівській області 18 квітня 2002 року та інших документах.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, а саме: копії паспорта, свідоцтва про народження, копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої ДПІ у Залізничному районі від 05 червня 2001 року, та пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , такі видані на ім`я « ОСОБА_1 ».

Отже, дані докази та факти беззаперечно свідчать про те, що особа зазначена в довідці інформаційного центру Управління Внутрішніх Справ Львівської області №4/5-17152 від 12 жовтня 1992 року, як « ОСОБА_3 » та в архівній довідці ГУМВСУ у Львівській області №878 від 13 січня 2022 року, як « ОСОБА_3 » є однією і тією ж самою особою.

Згідно Експертного Висновку №226 від 19 листопада 2021 року, виданого Львівським Національним Університетом імені Івана Франка, вбачається, що при проведені порівняльно-історичний та етимологічний аналізи антропонімів (власних назв) Степан і Стефан . Встановлено, що чоловічі імена Степан і Стефан - ідентичні (Трійняк 1.1. Словник українських імен. - К.: Довіра, 2005. - С. 348). Тому документально засвідчені імена по батькові ОСОБА_1 та ОСОБА_1 також ідентичні.

Також проаналізовано власні назви ОСОБА_3 . ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , ОСОБА_1 . У жіночому імені ОСОБА_3 , що означає «дана богами», другий компонент - дієприкметник, подвоєння н у ньому немає. Тому немає підстав ім`я ОСОБА_3 писати з двома н. Імовірно, що подвоєння в імені ОСОБА_3 могло появитися за аналогією до ОСОБА_15 .

Нормативним є написання ОСОБА_3 (див.: Скрипник Л.Г. , Дзятківська Н.П . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1986. - С. 107). Однак у діалектному мовленні існують варіанти Богдана //Богданна та Дана/Данна. Очевидно, можемо вважати ці варіанти імен ідентичними, однак ОСОБА_3 і ОСОБА_1 - не є нормативною формою, а відповідає правописним нормам лише ім`я Богдана і Дана (Трійняк 1.1. Словник українських імен. - К.: Довіра, 2005. - С. 50).

Проведено правописний аналіз власних назв ОСОБА_1 і ОСОБА_1 . У цьому прізвищі є присвійний суфікс -нн. який пишеться з и після букв на позначення приголосних (крім й): Катрин , Марусин (Український правопис. - К.: Наукова думка, 2019. - С. 43). Варіант ОСОБА_1 не відповідає нормам українського правопису, це зрусифікована форма українського прізвища ОСОБА_1 . Однак власні назви ОСОБА_1 і ОСОБА_1 слід вважати варіантами одного і того самого прізвища.

Тому прізвища ОСОБА_1 і ОСОБА_1 - ідентичні.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян ; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановленя.

Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку.

Задоволення заяви має юридичне значення для заявника.

Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України.

Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи, та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що обставини, на які покликається заявник у заяві, знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому вимоги, викладені у заяві, підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 10,12,13, 81, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293,294, 315-319 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що особа, зазначена в довідці Інформаційного центру Управління внутрішніх справ Львівської області №4/5-17152 від 12 жовтня 1992 року, як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та в архівній довідці Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України №878 від 13 січня 2022 року, як ОСОБА_3 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією і тією ж самою особою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду

Повне найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Заінтересована особа: Сколівська міська рада (місцезнаходження: 82600, Львівська область Стрийський район, м. Сколе, майдан Незалежності,1, ).

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області