Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1057/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.04.2022смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді: Кривенко О.В.,
за участю секретаря: Маташнюк О.В.,
представника позивача Вовчанської Г.С. ,
представника третьої особи Бабанської Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справув порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , поданою від її імені представником - адвокатом Вовчанською Галиною Семенівною до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування об`єднаної територіальної громади в особі Мостівської сільської ради про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів,
07 жовтня 2021 р. від імені позивачки ОСОБА_1 представник - адвокат Вовчанська Г.С. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення аліментів та призначення ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_3 .
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дочка позивача - ОСОБА_5 .
Після смерті ОСОБА_5 без батьківської опіки та піклування залишилася неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється онукою позивачки ОСОБА_1 .
Батько неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 разом з донькою не проживає, вихованням та її утриманням не займається, з 2011 року відповідач ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки.
Відповідач ОСОБА_4 як законний представник отримує на дочку пенсію на випадок втрати годувальника, проте ці кошти використовує на свої власні потреби.
За даний період ОСОБА_4 жодного разу не поцікавився долею свої дочки, яка проживає з позивачем ОСОБА_1 , вихованням та навчанням дочки зовсім не займається, матеріально їй не допомагає.
Позивач вважає, що відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує.
ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_4 як батько повністю втратив свій зв`язок з дочкою, спроб відновити з нею відносини не робить і не намагається відновлювати їх в даний час.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над неповнолітньою ОСОБА_3 та призначити її піклувальником, стягувати, щомісячно, з ОСОБА_4 , аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Пояснила суду, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дочки, з моменту смерті матері ОСОБА_5 та протягом часу розгляду справи долею дочки не цікавився, матеріально не забезпечує, її не відвідує.
Відповідач ОСОБА_4 у жодне судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі суду не надавав, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, відзив не надав.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач ОСОБА_1 та її представник Вовчанська Г.С. у судовому засіданні не заперечували проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Враховуючи наявність усіх умов, передбачених ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Мостівської сільської ради Бабанська Н.М. вважає, що в інтерсах дитини доцільно позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , так як дитина виявила бажання проживати з бабусею, яка має належні матеріальні умови для її виховання та доцільним є призначення позивача піклувальником над онукою.
Суд заслухав поянення неповнолітньої ОСОБА_3 , яка в присутності педагога-психолога ОСОБА_6 пояснила , що ОСОБА_4 не прймає участі в її житті вихованні та утриманні, не надає жодної допомоги, нею піклується її бабуся ОСОБА_7 , тому вона просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав та призначити бубусю ОСОБА_1 її піклувальником.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Згідно ст.164 ч.1 п. 2 того ж Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 в селі Мостове Доманівського району Миколаївської області, батьками якої є - батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Мостове Доманівського району Миколаївської області померла ОСОБА_5 .
Ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, крім усних пояснень позивача, свідків, підтверджене письмовими матеріалами.
Так, згідно характеристики виданої Мостівською сільською радою №654 від 22.09.2021
року ОСОБА_4 проживає на території Мостівської сільської ради з 2005 року. За період проживання на даній території зарекомендував себе з негативної сторони, неодружений, має шкідливі звички, не працює. Має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але в житті та в вихованні дитини участь не приймає.
Відповідно до характеристики виданою Мостівським навчально-виховним комплексом " заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти - центр дитячої та юнацької творчості" Мостівської сільської ради ОСОБА_3 навчається у 9 класі, зарекомендувала себе як старанна учениця. Батько не цікавиться шкільним життям дівчини, не бере участі у житті класу, не телефонує вчителям.
18 листопада 2021 року рішенням виконавчого комітету Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області №3 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно вказаного висновку позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 буде відповідати інтересам дитини, так як встановлено, що батько дитини не проживає з нею та не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не займається вихованням та розвитком, матеріально не забезпечує, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, тому ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Виходячи з положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються
про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
Проаналізувавши надані докази по справі, оцінивши покази свідків, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази ухилення відповідача від участі у вихованні дитини, оскільки він з 2011 року не проживає із дочкою, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча перешкод йому ніхто не чинив.
Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідач ОСОБА_4 суду не надав.
Таким чином, оскільки факт ухилення відповідача ОСОБА_4 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що є підстави для позбавлення ОСОБА_4 його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно відповідних положень ст.164 Сімейного Кодексу України.
В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дочки, хоча має всі можливості брати матеріальну участь в її утриманні, так як за віком та станом здоров`я є працездатним, тобто має можливість брати участь в утриманні своєї дочки.
Суду не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків по утриманню малолітнього сина.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Ст.183 цього ж Кодексу передбачає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначене у ч.2 ст.182 СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, враховуючи те, що відповідач є працездатним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити в межах заявлених вимог в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Щодо вирішення питання про призначення піклувальника неповнолітньої ОСОБА_3 судом встановлено наступне.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.09.2021 р. зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та проживає в сім`ї баби ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виданою Мостівською сільською радою №652 від 22.09.2021 року.
Відповідно до характеристики виданої 22.09.2021 року за №653 Мостівською сільською радою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за період проживання на території с. Мостове зарекомендувала себе з позитивної сторони, офіційно одружена, виховала трьох дітей, працює неофіційно.
Згідно висновку про стан здоров`я виданого КНП "Доманівська багатопрофільна лікарня" Доманівської селищної ради ОСОБА_1 за станом здоров`я придатна до опіки.
Відповідно до висновку Мостівської сільської ради як органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 піклувальником над її неповнолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, комісія дійшла висновку про призначення ОСОБА_1 піклувальником над її неповнолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Опіка і піклування є особливою формою державної турботи про малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх дітей (з 14 до 18 років), що встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст. 243 СК України).
Згідно ст.ст. 55, 59 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Відповідно до ч.4. ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Отже, враховуючи висновок Мостівської сільської ради як органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 піклувальником над її неповнолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав щодо батька дитини ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд дійшов висновку про встановлення піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_3 позбавленої батьківського піклування та призначення її піклувальником ОСОБА_1 відповідно до подання органу опіки та піклування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 6, 150, 164, 165, 243 СК України, положеннями Конвенції про права дитини, ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст..ст. 55,58,60, ЦК України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Одеса, Україна, зареєстрованого по АДРЕСА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити над неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 піклування та призначити піклувальника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянку України, уродженку та мешканку с.Мостове, Доманівського району, Миколаївської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .
Стягувати, щомісячно, з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Одеса, Україна, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , ІПН не відомо, аліменти на користь неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.10.2021 р., та до досягнення повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо протягом цього строку не буде подана заява про його перегляд відповідачем або апеляційна скарга позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 30-денний строк: позивачем з дня проголошення рішення; відповідачем у той же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У відповідності до п.15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду або через Доманівський районний суд Миколаївської області.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Доманівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) .

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області О. В. Кривенко