571/67/22
2/571/106/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області

у складі: судді Верзун О.П.,

за участю: секретаря судового засідання Колодич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та на своє утримання, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, як матері з якою проживає дитина віком до трьох років в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позову позивач вказує, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем від 28.02.2020 року. У шлюбі з відповідачем у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає спільно із позивачкою. З відповідачем нині проживають окремо. На противагу нормам законодавства, відповідач самоусунувся від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина знаходяться на утриманні позивача. При цьому, договору про стягнення аліментів між сторонами не існує.

В позовній заяві також зазначає, що відповідач отримує постійні доходи у вигляді заробітної плати в сумі 21 000 грн. працюючи на посаді лікаря-хірурга і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття сина, які край необхідні для його існування і становлення, та на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує допомогу в розмірі 860 гривень, що є недостатнім для свого існування та утримання дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Разом з тим подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 29).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне.

Згідно із свідоцтвом про шлюб, виданим Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 03.06.2020, серії НОМЕР_1 , сторони перебувають у шлюбі від 28.02.2020 (а.с. 9).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданого 29.08.2020 (а.с.10).

Згідно довідки Департаменту соціальної політики №35 від 06.12.2021, позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860 гривень (а.с.14).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що у судове засіданні відповідач не з`явився, відзиву не подав, а також будь-яких інших доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів, не заперечив факту проживання малолітньої дитини разом з позивачем, а тому суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_1 набула права на стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини, а також на своє утримання.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема, що відповідач офіційно працевлаштований, стан здоров`я задовільний, інших утриманців не має, дитина перебуває на повному утриманні позивачки.

Оцінивши в сукупності обставини, визначені ст.182 СК України, суд вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня пред`явлення позову, тобто з 13 січня 2022 року в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з вимогами ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Статтею 77 СК України передбачено, що за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до вимог ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача до досягнення їхньою дитиною трьох років, суд враховує, що позивачка отримує лише допомогу у зв`язку з народженням дитини у сумі 840 гривень щомісяця, інших доходів не має. Стан її здоров`я задовільний. Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Викладене дає підстави суду для висновку, що для утримання позивачки буде достатнім стягнути з відповідача на користь позивачки аліментів до досягнення 3-х річного віку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно з моменту звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною трирічного віку.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн. за сумою ставок двох вимог майнового характеру.

Керуючись ст.77, ст.79, ст.84, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.112, ч.2 ст.114, 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 259, 263-264 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та на своє утримання задовольнити повністю.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня пред`явлення позову, тобто з 13 січня 2022 року в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 як дружину, з якою проживає дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віком до трьох років у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з моменту звернення до суду з позовом, тобто з 13 січня 2022 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного бюджету України 1984,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: