КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 759/1794/13-ц

номер провадження: 22-ц/824/2106/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Матвієнко Ю.О., Оніщука М.А.,

за участю секретаря - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року у складі судді Петренко Н.О., у справі за заявою акціонерного товариства «Альфа - Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року акціонерне товариство «Альфа - Банк» (далі - АТ «Альфа - Банк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Заява мотивована тим, що 05 жовтня 2018 року Святошинським районним судом міста Києва було видано два дублікати виконавчих листа №759/1794/13-ц про солідарне стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року в сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судових витрат в сумі 3 441 грн 00 коп. на заміну втрачених оригіналів виконавчих листів №2/759/2354/13, виданих 29 листопада 2013 року Святошинським районним судом міста Києва відповідно до ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року у справі №759/1794/13-ц про видачу дубліката виконавчого листа.

Заявник вказував, що на підставі п.2.1 договору №2098/К від 09 грудня 2019 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» і АТ «Альфа-Банк», останнє як новий кредитор набуло права вимоги ПАТ «Дельта Банк» до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів зазначених у додатках №№1-5 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, страховиків або інших осіб до яких перейшли обов`язки боржників або зобов`язані виконувати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, договорами про надання гарантії (гарантіями), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатках №№1-5 до цього договору). У зв`язку з цим, право вимоги за договором №0 від 18 червня 2008 року та додатковою угодою №1 до нього, за яким позичальником виступає ОСОБА_1 передано АТ «Альфа-Банк», про що підтверджує додаток №4 до вказаного договору, а саме №21 зазначеного додатку.

На забезпечення виконання умов кредитного договору №0 від 18 червня 2008 року да додаткової угоди №1 до нього, між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №88283 від 18 червня 2008 року, за яким остання виступає майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 .

Внаслідок укладення вказаного договору №2098/К від 09 грудня 2019 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги відбулася заміна кредитора, а саме, АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчими листами (дублікатами) №759/1794/13-ц, виданих 05 жовтня 2018 року на заміну втрачених оригіналів виконавчих листів №2/759/2354/13 від 29 листопада 2013 року про солідарне стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року в сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судових витрат в сумі 3 441 грн 00 коп.

Заявник вказував, що згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) виконавчі листи (дублікати) №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року перебували на виконанні у рамках виконавчих проваджень №57879620 та №57879798 у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В.В., які 27 серпня 2019 року були повернуті первинному стягувачу ПАТ «Дельта Банк» на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначав, що внаслідок переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання шляхом його пред`явлення до виконання у відповідності до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі листи (дублікати) №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року повторно можливо подати до 27 серпня 2022 року.

10 травня 2021 року в ході проведеної АТ «Альфа-Банк» внутрішньобанківської перевірки матеріалів кредитної справи позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 18 червня 2008 року та майнового поручителя ОСОБА_2 , внаслідок систематичного невиконання останнім умов вказаного кредитного договору та звільнення відповідальних юрисконсультів відділу після судового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів, які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону Україні «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі листи (дублікати) Святошинського районного суду міста Києва №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року втрачено, у зв`язку з недбалістю юрисконсультів відділу після судового супроводження. Відібрати пояснення та вжити відповідних заходів реагування до юрисконсультів відділу після судового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів АТ «Альфа-Банк» щодо втрати вказаних вище виконавчих листів (дублікати) №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року та заміни в них сторони виконавчого провадження не вбачалося можливим, оскільки останні звільненні із займаних посад на підставі наказів про звільнення №2803-К від 20 березня 2020 року, №1215-К від 04 лютого 2021 року.

Заявник вказував, що за відсутності систематичного виконання умов кредитного договору №0 від 18 червня 2008 року ОСОБА_1 , майновим поручителем за зобов`язаннями якого є ОСОБА_2 , новий стягувач АТ «Альфа-Банк» має право пред`явити повторно до виконання виконавчі листи (дублікати) Святошинського районного суду міста Києва №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року в сумі 1 266 578,70 грн та судових витрат в сумі 3 441 грн 00 коп. у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення суду. Однак, АТ «Альфа-Банк» позбавлений можливості пред`явити виконавчі листи (дублікати) Святошинського районного суду міста Києва №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року до виконання, оскільки вони втрачені.

З урахуванням наведеного, АТ «Альфа-Банк» просило суд:

замінити сторону виконавчого провадження за виконавчими листами (дублікати) Святошинського районного суду міста Києва №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року, виданих на заміну втрачених оригіналів виконавчих листів Святошинського районного суду міста Києва №2/759/2354/13 від 29 листопада 2013 року про солідарне стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року в сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судових витрат в сумі 3 441 грн 00 коп на кожного із боржників, а саме, замінити стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк»;

видати дублікат виконавчих листів (дублікати) Святошинського районного суду міста Києва №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року, виданих на заміну втрачених оригіналів виконавчих листів Святошинського районного суду міста Києва №2/759/2354/13 від 29 листопада 2013 року про солідарне стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року в сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судових витрат в сумі 3 441 грн 00 коп. на кожного із боржників.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа - задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження за виконавчими листами (дублікати) № 759/1794/13-ц, виданих 05 жовтня 2018 року Святошинським районним суду міста Києва на заміну втрачених оригіналів виконавчих листів Святошинського районного суду міста Києва №2/759/2354/13 від 29 листопада 2013 року про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року у сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судових витрат у сумі 3 441 грн 00 коп. на кожного із боржників, а саме, замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - АТ «Альфа Банк».

Видано дублікати виконавчих листів Святошинського районного суду міста Києва №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року на заміну втрачених оригіналів виконавчих листів Святошинського районного суду міста Києва № 2/759/2354/13 від 29 листопада 2013 року, виданих у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви АТ «Альфа Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не отримувала повідомлень про час та місце розгляду справи і матеріали справи не містять доказів надсилання судом першої інстанції на їх адресу судових повісток засобами поштового зв`язку чи в електронному вигляді, у зв`язку з цим вони були позбавлена права на захист у судовому порядку.

Зазначають, що у порушення вимог процесуального закону в оскаржуваній ухвалі суду не зазначено мотивів з посиланням на належні та допустимі докази, на підставі яких суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.

Вказують, що суд не звернув уваги на докази, якими заявник обґрунтовує втрату виконавчого документу, оскільки єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Звертають увагу на те, що у заяві про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа АТ «Альфа Банк» належним чином не обґрунтувало обставини втрати виконавчих документів та послалось лише на внутрішньобанківську перевірку матеріалів кредитної справи та звільнення працівників, що на думку скаржників, не є належним доказом втрати виконавчих документів.

Зазначають, що згідно наявних у матеріалах справи виконавчих документів від 20 травня 2013 року строк їх пред`явлення до виконання сплив 28 жовтня 2014 року.

Вказують на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на обставину, що на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року видано дублікати виконавчих листів №2/759/2354/13, виданих 29 листопада 2013 року Святошинським районним судом міста Києва про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно матеріалів даної цивільної справи відсутні докази отримання ПАТ «Дельта Банк» дублікатів виконавчих листів з примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вважають, що у зв`язку з цим і виник акт внутрішньобанківської перевірки матеріалів кредитної справи, яким встановлено втраченим виконавчий документ через недбалість юрисконсультів відділу після судового супроводження для подачі заяви про видачу дублікату виконавчого документу, а тим самим і одночасне поновлення строку на його пред`явлення, оскільки єдиними наявними в матеріалах справи доказами отримання ПАТ «Дельта Банк» виконавчих документів є ті, за якими строк пред`явлення сплив 28 жовтня 2014 року. Зазначають, що вказаний акт викликає сумнів, оскільки є внутрішнім документом банку, а тому не є належним доказом втрати виконавчих документів.

Зазначають, що постановою державного виконавця від 10 грудня 2018 року відкрито виконавчі провадження з примусового виконання дублікатів виконавчих листів №759/1784/13-ц, виданих 05 жовтня 2018 року про солідарне стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості, проте дублікатів виконавчих листів АТ «Альфа Банк» до своєї заяви не додало. Також звертають увагу на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В.В. були повернуті виконавчі листи стягувачу ПАТ «Дельта Банк» за заявою останнього.

Вказують, що надаючи акт внутрішньобанківської перевірки про втрату дублікатів виконавчих листів №759/1784/13-ц від 05 жовтня 2018 року, АТ «Альфа Банк» не надало доказів передачі цих виконавчих документів ПАТ «Дельта Банк».

Наголошують, що АТ «Альфа Банк» не довело в суді, що ці виконавчі документи були передані йому 09 грудня 2019 року при укладенні договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги з ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого АТ «Альфа Банк» набуло право вимоги за кредитними договорами.

Зазначають, що суд першої інстанції, встановлюючи факт набуття право вимоги за кредитними договорами на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, формально застосував положення додатку №4 до договору №209К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09 грудня 2019 року..

Вказують, що суд першої інстанції залишив поза увагою факт повернення виконавчого документу за заявою стягувача без виконання, за яких підстав стягувачем була подана така заява. Вважають, що до нового кредитора перейшли права про залишення стягувачем виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/1784/13-ц про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без виконання, що мало місце на час переходу цих прав та не виключає відсутність претензій у стягувача до боржника.

АТ «АльфаБанк» не скористалося своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направило.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.ч.1-4 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно з ч.5 ст.128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з приписами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що сторони в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу виконавчого листа.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_1 чи їх представники були належним чином повідомлені судом першої інстанції про судове засідання, призначене на 22 вересня 2021 року.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та розглянув справу за відсутності боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 щодо яких відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, не забезпечив їм можливості надати суду докази та дати свої пояснення з приводу заяви АТ «АльфаБанк», чим позбавив їх можливості скористатись наданими їм процесуальним правами, передбаченими ст.ст.43, 49 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Таким чином недотримання судом норм процесуального права призвело до порушення прав боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на справедливий суд, що в силу п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи заяву АТ «Альфа - Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2013 року у цивільній справі №2/759/2354/13 задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року в сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судові витрат в сумі 3 441 грн 00 коп., а всього 1 270 019 грн 70 коп. (а.с.65).

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 22 жовтня 2013 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2013 року залишено без змін (а.с.99-101).

На виконання вказаного вище рішення суду, 29 листопада 2013 року Святошинським районним судом міста Києва представнику ПАТ «Дельта Банк» було видано виконавчі листи №2/759/2354/13 про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року у сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судових витрат у сумі 3 441 грн 00 коп. на кожного із боржників (а.с.104).

Встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» та видано дублікати виконавчих листів №2/759/2354/13, виданих 29 листопада 2013 року Святошинським районним судом міста Києва про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором (а.с.126-127).

05 жовтня 2018 року Святошинським районним судом міста Києва було направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк» два дублікати виконавчих листів №759/2354/13-ц про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судових витрат у сумі 3 441 грн 00 коп., які були отримані ПАТ «Дельта Банк» 10 жовтня 2018 року (а.с.134-135).

10 грудня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим В.В. були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 57879620, №57879798 з примусового виконання дублікатів виконавчих листів №759/2354/13-ц від 05 жовтня 2018 року (а.с.153-154).

Згідно з постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В.В. від 27 серпня 2019 року повернуто дублікати виконавчих листів №759/2354/13-ц від 05 жовтня 2018 року стягувачу ПАТ «Дельта Банк» за заявою останнього відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». У цих же постановах приватним виконавцем вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 27 серпня 2022 року (а.с.155-156).

По справі встановлено, що 09 грудня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» і АТ «Альфа-Банк» було укладено договір №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно умов якого АТ «Альфа-Банк» набуло у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги ПАТ «Дельта Банк» до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів зазначених у додатках №№1-5, до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, страховиків або інших осіб до яких перейшли обов`язки боржників або зобов`язані виконувати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, договорами про надання гарантії (гарантіями), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатках №№1-5 до цього договору) (а.с.142-144).

На підставі цього договору №2098/К від 09 грудня 2019 року право вимоги за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року, додатковою угодою №1, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_1 , а також право вимоги за укладеним між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_2 договору іпотеки №88283 від 18 червня 2008 року - передано АТ «Альфа-Банк», що підтверджується додатком №4 до договору №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09 грудня 2019 року (а.с.145-151).

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13, у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі 643/4902/14.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, ч.5 ст.442 ЦПК України передбачено, що положення ст. 442 ЦК України (заміна сторони виконавчого провадження) застосуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма закону має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви АТ «Альфа - Банк» в частині вимог про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки внаслідок укладення вказаного вище договору №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09 грудня 2019 року відбулася заміна кредитора, а саме, АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчими листами (дублікатами) №759/1794/13-ц, виданих 05 жовтня 2018 року Святошинським районним судом міста Києва на заміну втрачених оригіналів виконавчих листів Святошинського районного суду міста Києва №2/759/2354/13 від 29 листопада 2013 року про солідарне стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року в сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судових витрат в сумі 3 441 грн 00 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що сам факт укладення між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа Банк» договору №209К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09 грудня 2019 року не може бути доказом переходу до АТ «Альфа Банк» права вимоги за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року, додатковою угодою №1, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_1 , а також за укладеним між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_2 договору іпотеки №88283 від 18 червня 2008 року, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять даних про те, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа Банк» договір №209К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09 грудня 2019 року у встановленому законом порядку визнаний недійсним або є нікчемним в силу закону і таких доказів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суду не надали. Тому цей договір в силу ст.204 ЦК України є правомірним.

Отже, в даному випадку суд апеляційної інстанції не має повноважень для перевірки правомірності переходу та обсягу права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення від первинного кредитора ПАТ «Дельта Банк» до нового кредитора АТ «Альфа Банк» відповідно до договору №209К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09 грудня 2019 року, оскільки відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Також апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви АТ «Альфа - Банк» в частині вимог про видачу дублікату виконавчого документа, з таких підстав.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст.129-1 Конституції України).

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (ст.129 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з ч. 4 ст.10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Так, відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підпунктом 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/18590/17 (провадження № 61-2574ск19) Верховний Суд дійшов висновку, що однією з підстав видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Згідно з ч.1 ст12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як зазначалось вище, 10 грудня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим В.В. були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 57879620, №57879798 з примусового виконання дублікатів виконавчих листів №759/2354/13-ц від 05 жовтня 2018 року (а.с.153-154).

У подальшому, згідно з постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В.В. від 27 серпня 2019 року повернуто дублікати виконавчих листів №759/2354/13-ц від 05 жовтня 2018 року стягувачу ПАТ «Дельта Банк» за заявою останнього відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». У цих же постановах приватним виконавцем вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 27 серпня 2022 року (а.с.155-156).

Відповідно до ч.5. ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Про це було безпосередньо зазначено у ч.2 ст.23 України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV), яка є попередньою редакцією Закону №1404-VIII, тоді як в чинній редакції Закону питання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання урегульовано статтею 12, але в ній ця норма відсутня.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

За наслідками аналізу ч.ч. 4 та 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII слід дійти висновку, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Отже, враховуючи що первинному стягувачу ПАТ «Дельта Банк» виконавчі документи були повернуті 27 серпня 2019 року, то строк їх пред`явлення до виконання був перерваний, а тому з урахуванням ч.ч.1,4 та 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчі листи (дублікати) №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року повторно можуть бути пред`явлені до виконання у строк до 27 серпня 2022 року.

Аналогічного висновку щодо застосування інституту переривання строку пред`явлення виконавчих документів до виконання дійшов Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 240/10258/19.

Із даною заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа АТ «Альфа - Банк» звернулось до суду у вересні 2021 року, тобто протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що відповідає критеріям, визначеним у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/18590/17.

За таких обставин колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що заява АТ «Альфа Банк» в частині вимог про видачу дублікату виконавчого документа подана після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, як безпідставні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що згідно виданих судом вперше виконавчих документів від 20 травня 2013 року, строк їх пред`явлення до виконання сплив 28 жовтня 2014 року, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням наведених вище вимог закону та правових висновків Верховного Суду, в межах розгляду даної заяви АТ «Альфа Банк» про видачу дубліката виконавчого документа правове значення має подання такої заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення до виконання саме дублікатів виконавчих листів Святошинського районного суду міста Києва №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року, виданих відповідно до ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року, яка набрала законної сили.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язок доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим ЦПК України, покладається на кожну із сторін. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, на підтвердження втрати дублікатів виконавчих листів №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року АТ «Альфа-Банк» вказувало, що 10 травня 2021 року в ході проведеної внутрішньобанківської перевірки матеріалів кредитної справи позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 18 червня 2008 року та майнового поручителя ОСОБА_2 , внаслідок систематичного невиконання позичальником умов кредитного договору та звільнення відповідальних юрисконсультів відділу після судового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів, які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону Україні «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавчі листи (дублікати) №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року втрачено, у зв`язку з недбалістю юрисконсультів відділу після судового супроводження, що підтверджується копією акту про втрату вказаних виконавчих документів №1115 від 10 травня 2021 року (а.с.157).

Також АТ «Альфа-Банк» зазначало, що відібрати пояснення та вжити відповідних заходів реагування до юрисконсультів відділу після судового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів АТ «Альфа-Банк» щодо втрати виконавчих листів (дублікати) №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року та заміни в них сторони виконавчого провадження, не вбачалося можливим, оскільки останні звільнені із займаних посад на підставі наказів про звільнення №2803-К від 20 березня 2020 року та №1215-К від 04 лютого 2021 року (а.с.158-159).

Колегія суддів вважає, що наданий заявником акт про втрату виконавчих документів №1115 від 10 травня 2021 року є належним доказом на підтвердження втрати дублікатів виконавчих листів №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року, який боржниками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не спростований.

Крім того, боржники не надали доказів того, що ними було виконано рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2013 року, на виконання якого видано дублікати виконавчих листів № 759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року або ж що вказане рішення суду втратило законної сили.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини, які свідчать про те, що дублікати виконавчих листів № 759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року втрачено, заява про видачу дубліката виконавчого листаподана новим кредитором АТ «Альфа-Банк» протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також враховуючи, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2013 року, на виконання якого видано дублікати цих виконавчих листів, не виконано і це рішення суду не втратило законної сили, то колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви АТ «Альфа-Банк» в частині вимог про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип обов`язковості виконання судових рішень, що є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву акціонерного товариства «Альфа - Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження за виконавчими листами (дублікати) № 759/1794/13-ц, виданих 05 жовтня 2018 року Святошинським районним суду міста Києва на заміну втрачених оригіналів виконавчих листів Святошинського районного суду міста Києва №2/759/2354/13 від 29 листопада 2013 року про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства«Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18 червня 2008 року у сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судових витрат у сумі 3 441 грн 00 коп. на кожного із боржників, а саме, замінити стягувача публічне акціонерне товариство«Дельта Банк» на його правонаступника - акціонерне товариство «Альфа Банк».

Видати дублікати виконавчих листів Святошинського районного суду міста Києва №759/1794/13-ц від 05 жовтня 2018 року на заміну втрачених оригіналів виконавчих Святошинського районного суду міста Києва № 2/759/2354/13 від 29 листопада 2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства«Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 18 червня 2008 року у сумі 1 266 578 грн 70 коп. та судових витрат у сумі 3 441 грн 00 коп. на кожного із боржників.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: