Постанова

Іменем України

30 березня 2022 року

м. Київ

справа № 331/1893/20

провадження № 61-10017св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 08 червня 2021 року у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Дашковської А. В., Кримської О. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» (далі - ТОВ «Дієса») про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 435 106,62 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Дієса» на користь ОСОБА_1 проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 435 106,62 грн за період з 30 квітня 2015 року по 10 вересня 2018 року.

Стягнуто з ТОВ «Дієса» на користь держави судовий збір у розмірі 4 351,06 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Дієса» задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дієса» 6 526,60 грн компенсації судових витрат зі сплати судового збору.

Допущено поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року у справі №331/1893/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дієса» грошову суму в розмірі 478 816,28 грн, сплачену на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року у справі №331/1893/20.

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення арифметичної описки в постанові апеляційного суду від 12 травня 2021 року. В обґрунтування заяви зазначено, що суд допустив у резолютивній частині рішення описку, помилково зазначивши невірну суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дієса», сплачену останнім на виконання скасованого рішенням суду першої інстанції.

У вказаній заяві просив суд: виправити арифметичну помилку, допущену в постанові Запорізького апеляційного суду від 12 травня 2021 року;

викласти резолютивну частину постанови в такій редакції «Допустити поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року у справі № 331/1893/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дієса» грошову суму в розмірі 435 106,62 грн, сплачену на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року у справі № 331/1893/20».

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08 червня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що зазначена в резолютивній частині постанови сума, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, не є арифметичною помилкою, а тому недолік судової постанови не може бути виправлений у спосіб, передбачений статтею 269 ЦПК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У червні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає те, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для внесення виправлень в судове рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції стягнув на його користь з відповідача 435 106,62 грн. Проте, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, застосував поворот виконання рішення та стягнув з нього на користь відповідача іншу суму, а саме 478 816,28 грн замість 435 106,62 грн.

Заявник вказує, що апеляційний суд стягнув з нього надмірних 43 709,66 грн.

Таким чином, вважає, що внаслідок допущеної арифметичної помилки він фактично змушений віддати відповідачу більшу суму ніж отримав на виконання рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якому вказано, що судове рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм процесуального права, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Дієса» на користь ОСОБА_1 проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 435 106,62 грн за період з 30 квітня 2015 року по 10 вересня 2018 року.

Стягнуто з ТОВ «Дієса» на користь держави судовий збір у розмірі 4 351,06 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Дієса» задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дієса» 6 526,60 грн компенсації судових витрат зі сплати судового збору.

Допущено поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року у справі №331/1893/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дієса» грошову суму в розмірі 478 816,28 грн, сплачену на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року у справі №331/1893/20.

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення арифметичної описки в постанові апеляційного суду від 12 травня 2021 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення із таких підстав.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Звертаючись до суду із заявою про виправлення арифметичної помилки, ОСОБА_1 вказував, що суд апеляційної інстанції застосував поворот виконання рішення та стягнув з нього на користь відповідача 478 816,28 грн замість 435 106,62 грн, які було стягнуто місцевим судом на його користь з відповідача. Отже, суд апеляційної інстанції допустив арифметичну помилку та стягнув з нього надмірних 43 709,66 грн.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що «судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності».

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Дієса» задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дієса» 6 526,60 грн компенсації судових витрат зі сплати судового збору.

Допущено поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року у справі №331/1893/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дієса» грошову суму в розмірі 478 816,28 грн, сплачену на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2021 року у справі № 331/1893/20.

Вирішуючи питання про поворот виконання рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що на підставі виконавчого листа № 331/1893/20, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, приватним виконавцем Хохловим К. К. було відкрито виконавче провадження № 64766249. На виконання вимоги приватного виконавця ТОВ «Дієса» сплатило на відповідні реквізити в погашення заборгованості за вказаним виконавчим провадженням 478 816,28 грн.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у зв`язку із скасуванням рішення місцевого суду та відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачена відповідачем сума грошових коштів підлягає стягненню на його користь з позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою про відкриття виконавчого провадження від 09 березня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 64766249 про стягнення з ТОВ «Дієса» на користь ОСОБА_1 проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 435 106,62 грн та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 43 510,66 грн.

На підставі вимоги приватного виконавця від 12 березня 2021 року № 1414 приватний виконавець Хохлов К. К. вимагав погасити заборгованість за виконавчим провадження у розмірі 478 816,28 грн на відповідні реквізити.

Згідно з платіжним дорученням від 12 березня 2021 року № 295 ТОВ «Дієса» сплатило на вказані приватним виконавцем реквізити 478 816,28 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про поворот виконання, виходив із того, що в погашення заборгованості за виконавчим провадженням боржником було сплачено 478 816,28 грн на виконання рішення суду й щодо всієї цієї суми має бути застосовано поворот виконання рішення суду. При цьому, як випливає з ухвали апеляційного суду, питання щодо витрат виконавчого провадження при вирішенні заяви про поворот виконання рішення суду судом апеляційної інстанції не вирішувалось.

З наведеного вбачається, що судом апеляційної інстанції під час зазначення суми 478 816,28 грн не було допущено арифметичної помилки, оскільки саме ця сума визначена як заборгованість за виконавчим провадженням.

Отже, враховуючи те, що у заяві ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки останній просив змінити суму, яка підлягає стягненню з нього на користь відповідача, шляхом зменшення її на суму витрат виконавчого провадження, вважаючи, що судом допущена арифметична помилка, тобто просив змінити судове рішення, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що така не може бути задоволена.

Доводи заявника у касаційній скарзі про те, що рішенням місцевого суду було стягнуто на його користь з відповідача 435 106,62 грн, а отже суд апеляційної інстанції мав допустити поворот виконання рішення на вказану суму, а не на 478 816,28 грн, не можуть бути прийняті судом, оскільки під час вирішення питання про виправлення арифметичної помилки суд позбавлений можливості перевіряти законність та обґрунтованість судового рішення.

Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 08 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян