Справа № 459/1811/20
Провадження № 22-з/811/206/21
Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Доповідач в 2-й інстанції: Крайник> Н.> П.>
04 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Н.П. Крайник
суддів О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук
при секретарі К.О. Ждан
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - Думича Андрія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі заапеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2021 року залишено без змін.

15.09.2021 року представник ОСОБА_1 - Думич А.М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивачки в користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, однак були належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду справи, Думич А.М. просив розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення у справі без його участі, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників справи.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке не підписане заявником.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 - Думича А.М. про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позові покладаються на відповідача.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Матеріалами справи встановлено, що 30 липня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Львівська адвокатська компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого виконавець зобов`язувався надати клієнту визначену п. 2.1. даного договору правову допомогу адвокатами об`єднання (відповідно до оформленого ордеру) з питань представлення інтересів клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, органах нотаріату, державної виконавчої служби та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності у справах про поділ майна, стягнення додаткових витрат на дитину, у справах кримінального провадження щодо викрадення майна із квартири належної клієнту, а клієнт зобов`язувався оплатити такі послуги.

Згідно п. 2.2. даного договору інтереси клієнта представляє адвокат Думич А.М. або інший адвокат - член адвокатського об`єднання, відповідно до оформленого адвокатським об`єднанням ордера.

На підтвердження понесення ОСОБА_1 при розгляді справи судом апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 500 грн Думич А.М. долучив розрахунок гонорару до договору про надання правничої допомоги від 30.07.2020 року із ОСОБА_1 (а.с. 228).

Заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката ОСОБА_2 не подала.

Однак, згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/15357/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою, з урахуванням всіх аспектів і складності справи, та може дійти висновку, що справедливим та співрозмірним буде зменшення їх розміру.

З наведених мотивів, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 гривень.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст додаткової постанови складено - 04 квітня 2022 року.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - Думича Андрія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 04 квітня 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О.Я. Мельничук