Справа № 545/284/22
УХВАЛА

Іменем України

"12" квітня 2022 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полтавської об`єднаної територіальної громади про визнання недійсним та скасування державного акту , скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання недійсним та скасування державного акту , скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалою судді від 22.02.2022 року позовну заяву залишено без руху через недодержання вимог викладених у статтях 175,177 ЦПК України, позивачу було надано термін для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, проте в даній заяві вищезазначені недоліки не було усунуто , натомість долучено висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по іншій цивільній справі № 545/3409/18, рішення за якою апеляційною інстанцією було скасоване, а висновки експертизи визнані нечіткими та необґрунтованими.

При подачі позову позивачем клопотання про призначення земельно-технічної експертизи не заявлялося.

Клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору судом 22.02.2022 року було розглянуте, відмовлено в його задоволенні.

Позивачем повторно було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору та долучено довідку про отримання нею субсидії та довідку про підтвердження місця реєстрації, яка фактично не є довідкою про склад сім`ї та підтвердженням факту, що позивач є одинокою особою, в якої відсутні члени сім`ї, які отримують доходи.

Згідно із частинами третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, рішення Європейського суду з прав людини «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 25 липня 2005 року).

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Заявляючи повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору, відомостей з державної податкової служби про доходи особи,та/або про наявність чи відсутність рухомого, нерухомого майна, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, довідки про склад сім`ї,відсутність цінного рухомого майна, зокрема автомобілів, які могли б приносити дохід, відсутність великого домогосподарства, земельних ділянок тощо, позивачем не надано.

Враховуючи викладене,повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору не містить обставин і достатніх доказів передбачених процитованою законодавчою нормою підстав для звільнення від сплати судового збору , а тому суд приходить до висновку про повторну відмову в його задоволенні.

Питання про надання доказів в ухвалі від 22.02.2022 року не ставилося.

Вважаю, що недоліки, зазначені в ухвалі суду від 22.02.2022 року позивачем не усунуті, а тому суд позбавлений можливості відкрити провадження у справі.

Згідно положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, вважаю за необхідне позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

У Х В А Л ИВ :

В задоволенні повторного клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полтавської об`єднаної територіальної громади про визнання недійсним та скасування державного акту , скасування державної реєстрації земельної ділянки вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 15 днів з моменту проголошення.

ССуддя: О. Г. Путря