23.02.2022 Справа № 756/5513/20
Унікальний №756/5513/20
Провадження №2/756/302/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Волковій А.А.

за участі: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя (сепарації),

у х в а л и в:

У травні 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 у якому просив встановити режим окремого проживання подружжя без визначеня строку дії такого режиму, а також визначити місце проживання дітей подружжя: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час дії режиму окремого проживання подружжя з матір`ю - ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував на те, що між ним та ОСОБА_2 17.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб, актовий запис № 1151.

Від цього шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За твердженням позивача в останні роки стосунки між подружжям погіршилися, але він не виключає факту примирення сторін згодом.

Таким чином, маючи на меті стабілізувати своє життя та уникнути необхідності з`ясовувати стосунки і виключити агресію у відповідача, ОСОБА_4 проживає окремо, користується іншим житловим приміщенням.

За таких обставин просив про задоволення позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні не заперечували проти вимог ОСОБА_4 , при цьому, після оголошеної перерви, подали до суду заяву у якій вказували, що 14.05.2021 року за рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано, діти до і після розірвання шлюбу проживають з ОСОБА_2 , спорів щодо місця проживання дітей немає, а тому позовна заява на сьогодні втратила свою актуальність.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб 17.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб, актовий запис № 1151.

Від цього шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Загальна декларація прав людини у ч.2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися лише при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

Аналогічні положення стосуються й подальшого існування сім`ї, як добровільного союзу. Таким чином, у разі відсутності добровільної згоди одного з подружжя на такий союз, сім`ю, шлюб не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_4 вбачається, що з метою стабілізувати своє життя та уникнути необхідності з`ясовувати стосунки позивач проживає окремо, користується іншим житловим приміщенням, при цьому він не виключає факту примирення сторін згодом.

За заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно (ч.1 ст. 119 СК України).

З аналізу зазначеної статті вбачається, що режим окремого проживання - це лише крок до розірвання шлюбу з надією на примирення, якого вправі вимагати як один з подружжя так дружина і чоловік одночасно. При цьому, у разі подання одним із подружжя позову про встановлення режиму окремого проживання другий з подружжя має право пред`явити позов про розірвання шлюбу.

Хоча режим окремого проживання не припиняє шлюбу, розірвання шлюбу виключає режим окремого проживання.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2021 року, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано, більше того ініціатором розірвання шлюбу був саме ОСОБА_4 , який стверджував, що збереження шлюбу неможливе.

На думку суду, подання позовної заяви ОСОБА_4 про розірвання шлюбу до вирішення питання за його ж позовом про встановлення режиму окремого проживання подружжя свідчить про суперечливу процесуальну поведінку позивача.

З огляду на зазначене, позицію сторін та положення ст. 119 СК України позовні вимоги про встановлення режиму окремого проживання подружжя не підлягають задоволнню.

Згідно ст. 4 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З позовної заяви вбачається, та підтверджено письмовою заявою ОСОБА_2 що діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як до розірвання шлюбу так і після розірвання шлюбу, проживають з матір`ю ОСОБА_2 , більше того, спору щодо місця проживання дітей не має.

У відповідності до ч. 2 ст. 255 ЦПК Україна, суд своєю ухвало закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

За таких обставин суд закриває провадження у спарві в частині вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

На підставі ст. ст. 119, 120 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 255, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя (сепарації) в частині вимог про визначення місця проживання дітей з матір`ю - закрити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя (сепарації) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук