Справа № 462/2896/19 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/811/3814/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

у травні 2019 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк «Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 11-1/744-к-07 на загальну суму 20 000 доларів США з терміном повернення кредиту до 15 жовтня 2027 року, з процентною ставкою 13,45 % річних. Зобов`язання мають виконуватися належним чином у встановлений строк, однак відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, не здійснив повної та своєчасної сплати за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами. Зазначає, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору станом на 18 березня 2019 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість в розмірі 8 654.52 доларів США, що складається з: простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 364.20 доларів США; суми дострокового стягнення кредиту в розмірі 7 856.38 доларів США; заборгованості за відсотками в розмірі 374.94 доларів США; заборгованості за пенею в розмірі 59 доларів США. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 8 654.52 доларів США.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2021 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 22 890 грн. понесених витрат на проведення експертизи.

Рішення суду оскаржило Акціонерне товариства «Універсал Банк», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Апелянт стверджує, що сторони мають право врегулювати в договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, а в кредитному договорі № 11-1/744-к-07 від 16 жовтня 2007 року, сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, необхідних для подальшого належного його виконання. Зазначає, що будучи обізнаним з усіма умовами договору, відповідач з ними погодився, про що свідчить його власноручний підпис на договорі, погодився саме з сумою кредиту, річною процентною ставкою, строком кредитного договору, умовами погашення заборгованості та відповідальністю за порушення умов кредитного договору. Вважає, що в анкеті-заяві позичальника на отримання іпотечного кредиту ОСОБА_1 підтверджує факт отримання в повному обсязі інформації щодо умов кредитування.Вказує, що відповідач отримав кредитні кошти в повному обсязі, використав їх на власні цілі і протягом одинадцяти років здійснював погашення кредиту і не мав жодних претензій до умов кредитного договору, відтак повністю з ними погодився.Вважає, що судом безпідставно взято до уваги висновок експертизи № 465/21 від 11 травня 2021 року, оскільки такий грунтується на припущеннях, а не на реальних даних, і є лише одним з доказів, який не має заздалегідь встановленої для суду сили, та оцінюється судом в сукупності з іншими доказами. Крім того, заборгованість визначається виходячи з умов кредитного договору та вимог закону, а не висновком експертизи. Звертає увагу, що у висновку експертизи № 465/21 від 11 травня 2021 року не вирішувалося питання щодо визначення суми заборгованості за кредитним договором № 11-1/744-к-07 від 16 жовтня 2007 року, а доказів відсутності боргу за кредитним договором матеріали справи не містить.З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Універсал Банк» не надав належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором №11-1/744к-07 від 16.10.2007 року, а наданий банком розрахунок заборгованості спростований висновком експерта №465 від 11.05.2021 року, яким встановлено невідповідність розрахунку АТ «Універсал Банк» умовам договору, тому позов є безпідставним, не ґрунтується на вимогах закону.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11-1/744к-07 від 16.10.2007 року, з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 дол. США, терміном на 240 місяців до 15.10.2027 року, процентна ставка 13,45% (а.с.12-16).

Відповідно до умов п.4.5 кредитного договору, сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту (Додаток №1), який є невід?ємною частиною договору.

Згідно Додатку №1 до кредитного договору №11-1/744к-07 від 16.10.2007 року з жовтня 2007 року по вересень 2027 року сума погашення кредиту в дол. США становить 83,50.

Крім цього, встановлено, що з метою своєчасного та повного виконання зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ «Банк «Універсальний» та ОСОБА_3 16.10.2007 року укладено договір поруки (а.с.24-26) (а.с. 14), за умовами якого ОСОБА_3 зобов`язалася відповідати в повному обсязі за невиконання ОСОБА_1 зобов`язань, що виникли з кредитного договору №11-1/744к-07 від 16.10.2007 року.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 18.03.2021 року становить 8654,52 дол. США, з яких з яких 364,20 дол. США - сума простроченої заборгованості по кредиту; 7856,38 дол. США - сума дострокового стягнення кредиту; 374,94 дол. США - заборгованість по відсотках, 59 дол. США - заборгованість по пені.

З матеріалів справи вбачається, що за клопотанням представника відповідача у справі судом першої інстанції призначалася судово-економічна експертиза.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції взяв до уваги висновок експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз та права №465 від 11.05.2021 року, критично оцінивши твердження представника позивача стосовно того, що висновок експерта грунтується на припущеннях. Крім цього, суд зазначив, що висновок відповідає вимогам статті 102 ЦПК України, не суперечить іншим матеріалам справи, а представник позивача не скористався своїм правом на надання належних доказів у підтвердження своїх позовних вимог та спростування висновку експерта.

Відмовляючи у задоволенні позову АТ «Універсал Банк», суд першої інстанції дійшов висновку про ненадання банком належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором №11-1/744к-07 від 16.10.2007 року, оскільки наданий розрахунок спростований висновком експерта.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, та висновками суду про те, що АТ «Універсал Банк» не надав належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором №11-1/744к-07 від 16.10.2007 року, а наданий розрахунок заборгованості спростований висновком експерта №465 від 11.05.2021 року, яким встановлено невідповідність розрахунку АТ «Універсал Банк».

Аналізуючи висновок експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз та права №465 від 11.05.2021 року, колегія суддів приходить до висновку про те, що частина зазначених висновків експерта стосується законності передумов укладення кредитного договору, що відповідно впливали на можливість укладення кредитного договору, стосуються можливих підстав для визнання недійсним кредитного договору чи окремих його умов.

У висновку експерта зазначено, що зазначена у Розрахунку заборгованості сума надання кредитних коштів, у розмірі 20000,00 дол.США, за кредитним договором №11-1/744к-07 від 16.10.2007 р., документально підтверджується наявними матеріалами.

Отримання кредитних коштів в розмірі 20000.00 грн. ОСОБА_1 не заперечує.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого АТ «Універсал Банк», боржник погашав кредит, сплачував кредитні кошти, разом з тим у нього станом на 18.03.2019 року склалася заборгованість по сплаті тіла кредиту, що становить 364.20 дол. США, сума дострокового повернення кредиту становить 7856.38 дол. США.

Зазначена сума заборгованості ОСОБА_1 по поверненню тіла кредиту, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, висновком експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз та права №465 від 11.05.2021 року, не спростована, як і не спростована іншими належними та допустимими доказами.

Іншого розрахунку, який би спростовував наданий позивачем розрахунок заборгованості по сплаті тіла кредиту, що становить 364.20 дол. США, та суми дострокового повернення тіла кредиту, що становить 7856.38 дол. США, відповідач суду не надав.

Що стосується розрахунку відсотків та пені, то у висновку експерта зазначається, що під час дослідження заборгованості за процентами та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що зазначена у Розрахунку заборгованості, станом на 18.03.2019 р., дослідженням встановлено багаточисельні невідповідності, що унеможливлюють встановити узгоджену суму заборгованості: у розрахунку заборгованості Банк зазначає заборгованість по пені загальною сумою (не розділяючи розмір пені нарахованої за прострочення кредиту та розміру пені за прострочення сплати відсотків), що не узгоджується з умовами кредитного договору та наданими виписками по рахунках, які відображають нарахування пені окремо (нарахування пені на прострочені відсотки та нарахування пені на прострочений кредит); в розрахунку заборгованості завищено нарахування пені, порівняно з банківськими виписками. Облік заборгованості по нарахованій пені, на рахунках виписок банку станом на 18.03.2019 р., складає загалом 43,95 дол. США (21,90 дол. США+22,05 дол. США), заборгованість по пені згідно розрахунку заборгованості складає загалом 59,00 дол.США; в розрахунку заборгованості банком не відображено (приховано) поточну заборгованість за кредитом (приховано заборгованість по тілу - база для нарахування відсотків), що виключає можливість дослідити приховану заборгованість по тілу, базу для нарахування відсотків; в розрахунку заборгованості, містяться розрахункові періоди, у яких одночасно декілька дат зарахування, що виключає можливість ідентифікувати у якому розмірі та у яку дату зараховані кошти; встановлено неузгодженість бухгалтерського обліку банку (рух коштів по рахунках) щодо заборгованості, за нарахованими процентами станом на 18.03.2019 р. з розрахунком заборгованості станом на 18.03.2019 р. Згідно виписок банку залишок заборгованості нарахованих процентів складає 391,39 дол. США, а згідно розрахунку заборгованості Банку складає 374,94 дол. США; в розрахунку заборгованості завищено нарахування пені, порівняно з банківськими виписками. Облік заборгованості по нарахованій пені, на рахунках виписок банку, станом на 18.03.2019 р., складає загалом 43,95 дол. США (21,90 дол.США+22,05 дол. США), заборгованість по пені згідно розрахунку заборгованості складає загалом 59,00 дол. США; на експертизу в т.ч. у відповідь на клопотання, не надані в повному обсязі всі документальні підтвердження платежів, що отримані банком на погашення заборгованості, (наданий облік зарахованих банком коштів, як зазначено вище є неузгодженим, а також документально не підтверджено платіжками про суми і дати фактичного отримання платежів), тому підсумки виконаних сплат не узгоджуються.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що висновок судово-економічної експертизи №465 від 11.05.2021 року не підтверджує абсолютної відсутності заборгованості у позичальника перед банком, не заперечує її наявності, а лише зазначає про неможливість її точного правильного визначення, що не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості.

Суд першої інстанції не перевірив наданий АТ «Універсал Банк» розрахунок заборгованості, на його основі не встановив наявність чи відсутність заборгованості відповідача перед позивачем, і не врахував, що відповідно до ст.. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України, тобто, з врахуванням наданого банком розрахунку.

Висновок експерта не перешкоджав суду першої інстанції визначити фактичний розмір кредитної заборгованості, який би суд вважав правильним й таким, що відповідає вимогам закону та умовам договору, визначення розміру кредитної заборгованості є повноваженням суду.

Належним чином дослідитинаданий стороною доказ (в даному випадку розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні розрахунок, є обов`язком суду.

Слід зазначити і те, що кредитний договір № 11-1/744-к-07 від 16.10.2007 року, укладений між АТ «Універсал Банк та ОСОБА_1 , відповідачем не оспорювався, недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак такий є чинним, підлягає виконанню, і такий, як встановлено судом першої інстанції, протягом тривалого часу відповідачем виконувався.

Відмовляючи у задоволенні позову з тих підстав, що розмір заборгованості за кредитним договором є недоведеним, з посиланням на висновки експерта про неможливість визначити безспірну суму заборгованості відповідача за кредитним договором, суд першої інстанції не обґрунтував свою відмову відсутністю у відповідача заборгованості за кредитним договором, не вирішив питання про часткове задоволення позову, враховуючи встановлені судом обставини щодо розміру відсотків.

У висновку експерта не визначено розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором з врахуванням наявних у справі матеріалів, наданих АТ «Універасал Банк», а також ОСОБА_1 що стосується розміру внесених ним коштів на погашення кредиту, разом з тим у висновку експерта відсутній висновок про відсутність такої заборгованості, розмір якої повинен був встановити суд.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого АТ «Універсал Банк», і висновку судово-економічної експертизи №465 від 11.05.2021 року, розмір процентів за користування кредитними коштами відрізняється, у розрахунку заборгованості, наданому банком, розмір процентів зазначено 374.94 дол. США, а у висновку судово-економічної експертизи розмір процентів зазначено 391.39 дол. США.

Тобто, у висновку судово-економічної експертизи №465 від 11.05.2021 рокуексперт фактично визначив розмір заборгованості по процентах, ствердив, що така дійсно існує.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути заборгованість по процентах в розмірі 374.94 дол. США, тобто, у меншому розмірі, ніж встановлено у висновку експерта, а відтак, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, колегія суддів вважає, що позовна вимога АТ «Універсал Банк» про стягнення 374.94 дол. США підлягає до задоволення, а відтак суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги АТ «Універсал Банк».

Що стосується розміру пені, про стягнення якої з відповідача звернувся позивач, то колегія суддів вважає розрахунок пені, зазначений експертом у висновку судово-економічної експертизи №465 від 11.05.2021 року, необґрунтованим, таким, що ґрунтується на припущеннях.

Як зазначається у висновку експерта, заборгованість по пені в розмірі 43.95 дол. США, розрахована на підставі банківських виписок, в той же час експерт зазначає, що незважаючи на його клопотання, документальні підтвердження платежів, що отримані банком на погашення заборгованості за кредитним договором, не були надані експерту в повному обсязі, що, на думку колегії суддів, могло бути причиною того, що розмір пені, зазначений у розрахунку заборгованості, наданому АТ «Універсал Банк» 59 дол. США не відповідає розміру пені, визначеної експертом 43.95 дол. США.

А відтак, колегія суддів вважає підставою позовну вимогу АТ «Універсал Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по пені в розмірі 59 дол. США.

З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги наданий АТ «Універсал Банк» розрахунок заборгованості за кредитним договором № 11-1/744к-07 від 16.10.2007 року станом на 18.03.2019 року, на спростування якого відповідач не надав іншого розрахунку заборгованості, враховуючи висновки судово-економічної експертизи №465 від 11.05.2021 року про наявність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та неможливість експерта визначити її розмір, давши оцінку наданому банком розрахунку заборгованості, колегія суддів приходить до висновку, що наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не спростований належними та допустимими доказами, а відтак приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову АТ «Універсал Банк» та стягує з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 8 654.52 доларів США, що складається з: 364.20 доларів США простроченої заборгованості по кредиту; 7 856.38 доларів США суми дострокового стягнення кредиту, 374.94 доларів США заборгованості за відсотками; 59 дол. США заборгованості за пенею.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про підставність позовних вимог АТ «Універсал Банк» та їх задоволення, то з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, стягує з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 3483.80 грн. судового збору за подання позову та 5225.70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк»- задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2021 року- скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 8 654.52 доларів США, що складається з: 364.20 доларів США простроченої заборгованості по кредиту, 7 856.38 доларів США суми дострокового стягнення кредиту, 374.94 доларів США заборгованості за відсотками; 59 доларів США заборгованості за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 3483.80 грн. судового збору за подання позову та 5225.70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04.04.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк