Справа № 461/9274/20 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/2553/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ніткевича А.В.

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 травня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 25 травня 2021 року в складі судді Мисько Х.М. у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

встановив:

У листопаді 2020 року позивач Голова правління ОСББ «Червона 29» Чікалкіна М.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, просила стягнути з останньої 18 586,64 грн. боргу та судові витрати.

Вимоги обґрунтовувала тим, що власник квартири АДРЕСА_1 та член ОСББ «Червона 29» Шевкіс Л.В. не сплачує щомісячні платежі на утримання будинку та внески, нараховані відповідно до рішень, прийнятих Загальними зборами ОСББ. Відповідно до Акту взаємних розрахунків між ОСББ «Червона 29» та відповідачем, заборгованість в останньої за період з 01.01.2019 по 31.10.2020 становить 17802,32 грн.

Відповідно до Протоколу № 10 Загальних зборів ОСББ від 10.01.2019, прийнято рішення про затвердження кошторису та розміру внесків на 2019 рік, для власника квартири АДРЕСА_2 , місячний внесок на утримання будинку становив 789,00 грн.

Згідно Протоколу № 15 Загальних зборів ОСББ від 26.12.2019, прияйнято рішення про затвердження Кошторису та розміру внесків на 2020 рік, для власника квартири АДРЕСА_2 , місячний внесок становив 1027,28 грн.

За період з січня по жовтень 2020 року сума заборгованості у відповідачки становила 10272,80 грн. Відповідно до форми розрахунку, що виставляється власникам квартир, оплата (внесок) за утримання будинку повинна бути оплаченною до 20 числа поточного місяця. Відповідно до Протоколів №№ 11, 12, 16 Загальних зборів від 25.04.2019, 13.08.2019 та від 20.05.2020, прийнято рішення про одноразові внески на придбання та встановлення огорожі в нижній частині прибудинкової території, для відповідача суми таких становила 1797,34 грн., 2737,00 грн. та 648,00 грн. Крім того, вважає, що за несвоєчасну плату з відповідача необхідно стягнути інфляційні втрати та 3 % річних від простроченої суми. Просила позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 травня 2021 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» борг в сумі 18586,64 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» судовий збір в розмірі 2102,00 гривень.

Додатковим рішенням цього ж суду від 25 травня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» витрати на професійну (правову) допомогу в розмірі 10000 гривень 00 копійок.

Рішення суду та додаткове рішення суду оскаржив представник відповідачки ОСОБА_2 , вважає рішення необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ОСББ, затверджені протоколом № 11від 25.04.2019 та № 12 від 13.08.2019, якими були затверджені відповідні внески з придбання та встановлення огорожі, встановлення воріт та автоматики на відкриття таких, суперечать вимогам закону та статуту ОСББ.

Зокрема, такими затверджено будівництво огорожі та воріт на земельній ділянці, що не належить ОСББ, відтак є незаконним та самочинним будівництвом.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не дослідив того, що будинок на АДРЕСА_3 і земельна ділянка навколо нього не була передана у власність, користування чи управління ОСББ «Червона 29», а ОСББ не володіє технічною документацією на будинок.

При цьому, земельна ділянка перебуває у власності фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14.05.2021, справа № 465/3121/18 було відмовлено у позові ОСББ про передачу житлового комплексу з повним пакетом документів.

Таким чином, до моменту передання у власність чи користування земельної ділянки, що знаходиться під будинком, а також встановлення розмірів прибудинкової території, ведення будь якого будівництва на такій є незаконним, тому рішення про стягнення коштів на спорудження завідомо незаконних об`єктів будівництва, не відповідають вимогам закону та є нікчемними по своїй суті, не підлягають виконанню, тому законних підстав для стягнення коштів у судовому порядку не було.

Покликається на скасування ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2020 судового наказу у справі № 461/669/20 від 14.02.2020, виданого цим же судом про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Зазначає, що заборгованості за житлово-комунальні послуги в розумінні чинного законодавства за укладеними договорами про надання таких послуг, у відповідачки немає.

Вважає, що жоден із зазначених у даному позові платежів не охоплюється поняттям «житлово-комунальна послуга», оскільки такі не є результатом господарської діяльності, що здійснюється на підставі відповідних договорів, тобто ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» не регулює відносини, що виникають між співвласниками, співвласниками та ОСББ.

Натомість, ст. 13 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлює обмежене коло внесків і платежів, за несплату яких ОСББ чи за дорученням управитель можуть звертатися до суду, однак внески на придбання огорожі, воріт, автоматики у цей перелік не входять.

Звертає увагу на наявність у ОСББ ремонтних та резервних фондів, кошти у яких передбачені на цілі, що відрізняються від мети створення ОСББ, а за відсутності коштів у відповідних фондах, ОСББ не уповноважене звертатися за примусовим стягненням коштів, які виходять за межі діяльності ОСББ.

Зазначає про різну загальну площу приміщень, що перебувають у власності згідно відповідних протоколів, що унеможливлює розрахунок кількості голосів, належних кожному співвласнику для прийняття відповідного рішення, що є результатом відсутності технічної документації на будинок.

При цьому, для обов`язковості рішення ОСББ, таке має бути прийняте відповідно до статуту.

Покликається на порядок прийняття рішень об`єднанням, а також вважає, що аналіз Протоколу № 10 від 10 січня 2019 року свідчить про те, що такий прийнятий всупереч статуту ОСББ та відповідного закону, у рішенні відсутні особисті підписи кожного, хто проголосував.

Окремо не погоджується із зазначенням кількості голосів тих, які голосували, зокрема, помилково обчисленою часткою ОСОБА_5 , а також кількістю тих, хто голосував.

Численні, на думку апелянта, порушення допущені і при складанні Протоколу № 11 від 25.04.2019 та Протоколу № 15 від 26.12.2019, що дає підстави вважати, що такі протоколи не носять характеру протоколу загальних зборів, а відтак не тягнуть за собою правових наслідків.

При цьому, такі обставин не потребують додаткового доведення, оскільки випливають із змісту самих протоколів.

Крім цього, в позовній заяві та заяві про видачу судового наказу за один і той самий період обґрунтовані різні суми заборгованості за утримання будинку, відтак не можливо встановити наявність чи відсутність заборгованості та її розмір, а Акт взаємних розрахунків не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки такий не є первинним документом в розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 травня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 25 травня 2021 рокута ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

15.11.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника ОСББ «Червона 29» Гомзяка І.А. на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення боргу, сумарний розмір якого не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, виключно бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які вже висловлені, зокрема, у позові заяві та апеляційній скарзі, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно задовольнити частково, враховуючи таке.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що участь у витратах на утримання та ремонт неподільного і загального майна беруть всі власники житлових і нежитлових приміщень у будинку.

При цьому, суд врахував положення ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків, як співвласника житлового будинку, в якому створене ОСББ «Червона 29», а саме систематичної несплати встановлених загальними зборами об`єднання співвласників внесків та платежів, утворилась заборгованість на утримання, обслуговування та ремонт будинку, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 17802,32 грн., тому, врахувавши диспозитивність цивільного судочинства та надані позивачем розрахунки, суд прийшов висновку, що такі проведені із застосуванням відповідних формул, належним чином обґрунтовані та мотивовані, відповідають Статуту ОСББ «Червона 29» та вищенаведеним положенням чинного законодавства.

При цьому, жодних належних доказів, які ставлять під сумнів наведені позивачем розрахунки та доводять його необґрунтованість, відповідачем не надано та судом не здобуто.

Також, суд зазначив, що рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Червона 29» не оскаржувались, в судовому порядку недійсними не визнавались, відтак, є діючими та обов`язковими до виконання усіма членами ОСББ.

Крім цього, врахувавши, що на правовідносини, що виникли між сторонами, поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд прийшов висновку, що підлягає до задоволення і вимога позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 інфляційних втрат в сумі 188,41 грн. та трьох процентів річних в сумі 168,93 грн.

Окремо встановивши, що сторони договору про надання правової допомоги дійшли згоди стосовно оплати надання професійної правничої допомоги у цій справі у розмірі 10000,00 грн., попередньо вказавши про частину очікуваних витрат у прохальній частині позовної заяви, і вартість такої фактично оплачена, суд зазначив, що визначена адвокатським бюро сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим, вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, відтак, оскільки при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, позов задоволено, позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги, належними засобами доказування, у додатковому рішенні суд стягнув з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить суму в розмірі 10000,00 гривень.

Перевіряючи законність оскаржуваних рішень, колегія суддів враховує таке.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Згідно із частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом (постанова Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у цивільній справі 337/474/14-ц, провадження № 61-15813сво18).

Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №230854051 від 03.11.2020, квартира АДРЕСА_1 , належить відповідачці ОСОБА_1 на праві власності (а.с. 84-85).

03.11.2015 проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 47).

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» діє на підставі Статуту, затвердженого протоколом № 3 від 19.12.2016 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» у новій редакції (а.с. 10-16).

Докази про те, що у зазначений статут були внесені зміни, чи такий оскаржувався з тих чи інших підстав, в матеріалах справи відсутні, а судом не встановлені.

Протоколом №10 Загальних зборів ОСББ «Червона 29» від 10.01.2019 затверджено Кошторис та розмір внесків ОСББ «Червона 29» на 2019 рік, відповідно до Додатку 3 (а.с. 17-23).

Згідно Кошторису ОСББ «Червона 29», для власника квартири АДРЕСА_1 , місячний внесок у 2019 році становив 789,00 грн. (а.с.24).

Протоколом №15 Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» від 26.12.2019 затверджено Кошторис та розмір щомісячних загальнообов`язкових внесків співвласників ОСББ «Червона 29» на утримання будинку та прибудинкової території на 2020 рік, відповідно до Додатку 3 (а.с. 25-28).

Згідно Кошторису ОСББ «Червона 29», для власника квартири АДРЕСА_1 , місячний внесок у 2020 році становив 1027,28 грн.

Протоколом № 11 Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» від 25.04.2019 прийнято рішення про затвердження додаткових внесків на покриття витрат, не передбачених річним Кошторисом (виконання робіт по огородженню в нижній частині прибудинкової території навколо будинку) (а.с. 33-36).

Згідно Додатку №2 до Протоколу №11 від 25.04.2019, для власника квартири АДРЕСА_1 , одноразовий додатковий внесок становив 1797,34 грн. (а.с. 37).

Протоколом №12 Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» від 13.08.2019 прийнято рішення про затвердження додаткових внесків на покриття витрат, не передбачених річним ОСОБА_6 (встановлення воріт на в`їзді у двір та автоматики на відкриття воріт) (а.с. 38-40).

Згідно Додатку № 2 (2.1) до Протоколу №12 від 13.08.2019 - «Нарахування додаткових внесків на ворота та автоматику», для власника квартири АДРЕСА_1 , одноразовий внесок становив 2736 грн. (а.с.42).

З матеріалів справи, а саме завірених копій Протоколів загальних зборів ОСББ «Червона 29» слідує, що відповідачка ОСОБА_1 такі фактично не відвідує, участі у прийнятті рішень не приймає.

Однак, будучи присутньою 13.08.2019 на Загальних зборах ОСББ «Червона 29» ОСОБА_1 голосувала проти відповідних питань порядку денного, однак такі були прийняті фактично одноголосно, за виключенням голосу відповідачки.

15.11.2019 в.о. голови правління ОСББ «Червона 29» Морозовою І.В. скеровано на адресу ОСОБА_1 вимогу № 90 про сплату належних ОСББ коштів за надані послуги в розмірі 8451,61 грн. (а.с. 43-45).

Докази виконання такої вимоги судом не встановлено.

В свою чергу, згідно Акту взаємних розрахунків між ОСББ «Червона, 29» та квартирою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 станом за період з 01.01.2019 по 31.10.2020 заборгованість останньої становить 17802,32 грн. (а.с. 8-9).

Звертаючись із позовними вимогами позивач ОСББ «Червона 29» зазначає, що власник квартири АДРЕСА_1 та член ОСББ «Червона 29» Шевкіс Л.В. не сплачує щомісячні платежі на утримання будинку та внески, нараховані відповідно до рішень, прийнятих Загальними зборами ОСББ, відтак заборгованість за період з 01.01.2019 по 31.10.2020 становить 17802,32 грн., також просить за несвоєчасну плату стягнути з відповідачки інфляційні витрати та 3 % річних від простроченої суми.

Заперечення відповідачки ОСОБА_1 фактично зводяться до того, що вимоги ОСББ є незаконними, в силу нікчемності відповідних рішень загальних зборів об`єднання, тому відповідні нарахування заборгонованості є безпідставним, у задоволенні таких просить відмовити.

Колегія суддів виходить з того, що однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність, яка, зокрема полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи, що предметом спірних правовідносин є вимоги про стягнення боргу, який нарахований відповідачці внаслідок невиконання нею рішень Загальних зборів ОСББ, тобто у предмет доказування не входить з`ясування чинності відповідних рішень, оцінка таких на предмет їх відповідності вимогам закону та Статуту об`єднання, будь які доводи сторони відповідачки стосовно нікчемності рішень ОСББ «Червона 29», прийняття таких в супереч статуту ОСББ та відповідного закону, зокрема щодо порушення процедури їх прийняття, а відтак відсутності обов`язку їх виконувати, колегія суддів до уваги не приймає та вважає їх такими, що не стосуються предмета спору.

Зокрема, як правильно зазначив суд першої інстанції, не погоджуючись із окремими рішеннями ОСББ «Червона 29» чи діяльністю такого в принципі, відповідачка не надала суду доказів про вчинення нею відповідних активних дій з цього приводу, наприклад звернення з позовними вимогами до суду.

В свою чергу, спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Зокрема, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

При цьому, не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (ч. 2 ст. 2 Закону).

Про обов`язки співвласника багатоквартирного будинку своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги зазначено у ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно із ст. 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

За змістом статей 15, 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право відповідно до законодавства та Статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. У свою чергу, співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіянні збитки, а також у повному обсязі сплачувати встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі.

Про обов`язковість рішень загальних зборів для всіх співвласників зазначено і у п.20 Статуту ОСББ «Червона 29».

Враховуючи наведене та за відсутності будь яких доказів про те, що рішення Загальних зборів співвласників ОСББ «Червона 29» оскаржувалися в судовому порядку, відтак такі є чинними, колегія суддів погоджується із твердженням про те, що такі є обов`язковими до виконання усіма членами ОСББ.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно із ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема, виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

У разі відмови співвласника сплачувати внески, платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ст.13 зазначеного Закону).

В результаті невиконання відповідачкою своїх обов`язків, як співвласника житлового будинку, в якому створене ОСББ «Червона 29», а саме - систематичної несплати встановлених загальними зборами об`єднання внесків та платежів співвласників, утворилась заборгованість на утримання, обслуговування та ремонт будинку, яка відповідно до розрахунку наданого позивачем, становить 17802,32 грн.

Заперечуючи в принципі позовні вимоги та наявність заборгованості, відповідачкою не надано доказів на підтвердження сплати нею відповідних платежів, оскільки матеріали справи таких доказів не містять.

Розрахунок заборгованості відповідачкою також не спростовано, іншого не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача ОСББ «Червона 29» про стягнення з відповідачки17802,32 грн. боргу, який утворився внаслідок невиконання нею своїх обов`язків по сплаті встановлених загальними зборами об`єднання внесків та платежів співвласників є підставними та обґрунтованими, оскільки розрахунок такого відповідає Статуту ОСББ «Червона 29» та вищенаведеним положенням чинного законодавства.

Також, колегія суддів враховує те, що державна реєстрація ОСББ «Червона 29» проведена була проведена 03.11.2015, відтак будь які підстави вважати про те, що будинок АДРЕСА_3 не перебував на балансі об`єднання у період за який позивач просить стягнути заборгованість (2019-2020 роки) та надання відповідачці відповідних послуг, які нею не оплачувалися, у суду відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідачкою також не спростовано, при цьому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що на правовідносини, що виникли між сторонами поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального а бо спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

При цьому, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Таким чином, не надаючи правової оцінки, а лише констатуючи факт про те, що підставою скасування ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2020 судового наказу цього ж суду від 14.02.2020, справа № 461/669/20, була наявність встановленого судом спору про право, яке власне повинно вирішуватися у позовному провадженні, покликання на таку ухвалу в апеляційній скарзі, в контексті доводів необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, є суб`єктивним розумінням апелянтом відповідних норм процесуального права та на увагу не заслуговують.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

При цьому, відповідно до ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення по суті позовних вимог, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Разом з тим, колегія суддів приходить висновку про те, що розмір стягнутих судом з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу є завищеним.

Як убачається з матеріалів справи, 30.10.2020 між ОСББ «Червона 29» в особі Голови правління Чікалкіної М.В. та адвокатським бюро «ГОМЗЯК ТА ПАРТНЕРИ» укладено Договір про надання правової допомоги №АБ-01/22 та Додаткова угода до вказаного Договору.

Згідно умов Договору, клієнту було надано правову допомогу, на підтвердження надання яких складено Акт № 8 від 04.04.2021 року та Акт №9 від 19.05.2021 року на загальну суму 10000,00 грн.

Поряд з цим, незважаючи на факт укладення відповідного договору на час подання позову, такий підписаний Головою правління ОСББ «Червона 29».

Крім цього, колегія суддів не може погодитися із тривалістю підготовки проекту позовної заяви, як часу потраченого на підготовку такої, з врахуванням малозначності вимог та типовістю даної категорії справи.

Також, у додатковій угоді до Договору про надання правової допомоги зазначено, що для знайомства та аналізу матеріалів (понад 100 аркушів) потрачено 4 години вартість яких 250,00 грн.

При цьому, на момент подання адвокатом Гамзяком І.А. заяви про ознайомлення з матеріалами справи, обсяг таких становив 95 сторінок, а не понад 100, при цьому 60 із таких становили позов та додані до нього документи.

Не заслуговують на увагу і доводи в частині необхідного часу та вартості такого згідно Акту надання послуг № 9 від 19 травня 2021 року (а.с. 174-176).

Поряд з цим, задовольняючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн, районний суд виходив з наявності підстав для такого стягнення.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, колегія суддів враховує те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та ціною позову.

Також апеляційний суд враховує, що розгляд справи відбувався у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Зваживши на викладене та заперечення представника відповідачки щодо розміру витрат на правову допомогу, колегія суддів вбачає підстави для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з огляду на не співмірність таких складності справи та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 3 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, подана по справі апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення зміні.

Оскільки апеляційний суд не ухвалює нове рішення по суті спору, питання розподілу судових витрат за розгляд справи в апеляційній інстанції, колегія суддів не вирішує.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 травня 2021 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона 29» витрат на професійну (правову) допомогу з 10000 гривень 00 копійок до 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 25 січня 2022 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк