Постанова

Іменем України

16 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 640/1197/18

провадження № 61-13120св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 06 липня 2021 рокуу складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Бурлака І. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації звернувся з позовом до ОСОБА_1 про зупинення виконання будівельних робіт та відновлення попереднього стану будинку.

28 жовтня 2020 року Київський районний суд м. Харкова задовольнив клопотання представника позивача про відмову від частини позовних вимог, провадження по справі за позовом про зупинення виконання будівельних робіт закрито у зв`язку з відмовою позивача. Прийнято заяву про уточнення позовних вимог в редакції «зобов`язання ОСОБА_1 відновити мансардний поверх будинку та квартири № АДРЕСА_2 шляхом приведення їх до попереднього стану, що існував до початку виконання будівельних робіт, відповідно до технічних паспортів від 03 березня 2011 року та 30 жовтня 2008 року».

Позов мотивований тим, що житловий будинок по АДРЕСА_2 є пам`ятником архітектури місцевого значення, прийнятий на облік рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 30 квітня 1980 року № 384, охоронний № 110. 23 лютого 2016 року ДАБІ України громадянину ОСОБА_1 надано дозвіл за № ІУ36 на виконання будівельних робіт - реконструкцію мансардного поверху (квартир АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартири АДРЕСА_2 належать на праві власності ОСОБА_1 . На підставі договору купівлі-продажу від 30 листопада 2011 року за громадянином ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 5-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 у вищевказаному будинку. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27 червня 2012 року за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 5-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 у зазначеному будинку. Вищевказані квартири розташовані на 4-му, мансардному поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Департаментом містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 не надавався дозвіл на проведення робіт на пам`ятці місцевого значення відповідно до статті 26 «Про охорону культурної спадщини». Незважаючи на відсутність дозволу від вказаного органу охорони культурної спадщини та письмові вимоги Департаменту на адресу ОСОБА_1 щодо припинення будівельних робіт від 18 травня 2017 року та 13 липня 2017 року, будівельні роботи не було припинено.

Згідно з висновком фахівців - вчених Харківського національного університету будівництва та архітектури від 21 вересня 2017 року за № 21/09 за вказаною адресою фактично проводиться реконструкція приміщень, яка відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» відноситься до «реабілітації» і «пристосування» зазначених приміщень мансардного поверху. Однак будівельні роботи протягом 2016-2017 років здійснюються самовільно, без отримання дозволу від Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації та без авторського та технічного нагляду. В результаті візуального огляду житлового будинку зовні та всередині встановлено, що протягом 2016-2017 років з`явилися тріщини, які свідчать про значення збільшення навантажень на стіни і фундаменти будівлі.

З огляду на самовільне виконання будівельних робіт, без авторського та технічного нагляду, без відповідного контролю місцевого органу охорони пам`яток слід вважати про порушення цілісності архітектурного рішення вказаного пам`ятника архітектури та зниження його культурної цінності.

Для зміни зовнішнього вигляду будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та є пам`яткою місцевого значення, необхідно отримати відповідний дозвіл органу виконавчої влади, до компетенції якого віднесене таке питання, на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. На території Харківської області таким органом є Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, який відповідно до пункту 13 частини першої статті 6 та статті 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» надає дозволи на проведення робіт на пам`ятках місцевого значення (крім пам`яток археології), їхніх територіях та в зонах охорони, на щойно виявлених об`єктах культурної спадщини.

Департаментом не надавався дозвіл на проведення робіт на цій пам`ятці місцевого значення. Отже, початок будь-якої будівельної діяльності на об`єкті, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та який є пам`яткою місцевого значення є протиправним. Водночас бездіяльність Департаменту полягає у невжитті заходів претензійно-позовної роботи самостійно або із залученням інших структурних підрозділів Харківської обласної державної адміністрації, спрямованих на збереження вказаної пам`ятки архітектури місцевого значення. Департамент тільки обмежився направленням листів на адресу відповідача, проте порушення пам`яткоохоронного законодавства не були усунені, дозвіл відповідно до статті 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» відповідач так і не оформив.

Врахувуючи викладене, просили:

зобов`язати ОСОБА_1 відновити мансардний поверх та квартири № АДРЕСА_2 шляхом приведення їх до попереднього стану,що існував до початку виконання будівельних робіт, відповідно до технічних паспортів від 03 березня 2011 року та 30 жовтня 2008 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що об`єкт не є самочинним, відповідачем належними та допустимими доказами протягом судового розгляду справи доведено, що його реконструкція відповідала нормам ДБН та будівництво відповідало належним чином затвердженому проекту, що фактично визнано Департаментом ДАБІ України та не спростовано позивачем належними та допустимими доказами.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 06 липня 2021 року апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року скасовано.

Позовні вимоги заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 відновити мансардний поверх будинку та квартири № АДРЕСА_2 шляхом приведення їх до попереднього стану, що існував до початку виконання будівельних робіт, відповідно до технічних паспортів від 03 березня 2011 та 30 жовтня 2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області судовий збір за подання позовної заяви у сумі 3 524,00 грн та за подання апеляційної скарги 5 286,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що прокурором доведено порушення порядку проведення робіт з реконструкції у будинку, що є пам`яткою містобудування та архітектури. Зробивши висновок про відсутність доказів істотного відхилення від проекту при здійсненні робіт з реконструкції у спірному приміщенні суд першої інстанції не зазначив, за яким саме проектом такі роботи були виконані. Матеріали справи свідчать про наявність декількох проектів. А саме виконаних: ПФ «ТАЕР»; ТОВ Фірма «Контракт - Проект»; ТОВ «ТЕРА-ХАРКІВ». Сертифікатом серія ІУ №47, виданим ДАБІ України 28 травня 2020 року підтверджено готовність по експлуатації спірного об`єкту після реконструкції проведеної за проектом розробленим ТОВ «ТЕРА - ХАРКІВ». При цьому самого проекту, відомостей про його погодження з органом охорони культурної спадщини та доказів виконання робіт під авторським наглядом суду надано не було. Не надано суду будь-яких доказів того, яким чином і за погодженням з якими державними органами або органами місцевого самоврядування та за рахунок чого загальна площа належних відповідачу приміщень збільшилась з 247,1 кв. м. до 481,2 кв. м.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2021 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 06 липня 2021 року та залишити в силі рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що ані станом на день подачі позову, ані станом на день постановлення рішення суду апеляційної інстанції, ані станом на початок реконструкції квартир № АДРЕСА_2, 6 список пам`ятників архітектури УРСР від 24 серпня 1963 року зі змінами та доповненнями № 970 «Про впорядкування справи обліку та охорони пам`ятників архітектури на території Української РСР» не містив будинку АДРЕСА_2 , що свідчить про поверхневість дослідження апеляційним судом доводів відповідача у справі і суперечить висновкам Верховного Суду у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 461/14952/14-ц, де Верховний Суд зазначив, що лише ті об`єкти, які включені до пам`яток історії та культури відповідно до Закону УРСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» є пам`ятками культурної спадщини у розумінні Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Станом на момент розгляду судом апеляційної інстанції справи в матеріалах справи наявний сертифікат серії ІV № 47 виданий ДАБІ України від 28 травня 2020 року. Зазначений сертифікат ДАБІ України засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації. Таким чином державою в особі ДАБІ України фактично визнано, що реконструкція відповідає проектній документації, будівельним нормам і правилам та вчинена з необхідними дозвільними документами.

Судом не взято до уваги, що прокурором було фактично визнано факт законності завершення реконструкції квартир АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим саме позивачем було уточнено позовні вимоги.

Матеріали справи не містять жодного доказу, наданого прокурором або іншими особами, інтереси яких прокурор представляв у суді, який би підтвердив факт порушення відповідачем вимог частини 7 статті 376 ЦК України.

Відновлення стану будинку за технічними паспортами не є технічно можливим, оскільки реконструкція квартир АДРЕСА_2 передбачала реконструкцію мансардного поверху і виконання рішення суду апеляційної інстанції призведе до розкриття даху багатоповерхового будинку.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 06 липня 2021 року відмовлено.

У листопаді 2021 року матеріали цивільної справи № 640/1197/18 надійшли до Верховного Суду та 12 листопада 2021 року передані судді доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні відмовлено, справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 06 серпня 2021 рокувказано, щонаведені у касаційній скарзі доводи містять передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 461/14952/14-ц, від 03 квітня 2020 року у справі № 640/21505/18, від 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 06 листопада 2019 року у справах № 464/4574/15-ц, № 756/17180/14-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 01 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц, від 19 лютого 2019 року у справі 824/399/17-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 753/6519/19, від 31 жовтня 2018 року у справі № 725/5630/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартири АДРЕСА_2 належать на праві власності ОСОБА_1

ОСОБА_1 23 лютого 2016 року ДАБІ України надано дозвіл за № ІУ36 на виконання будівельних робіт - реконструкцію мансардного поверху (квартир АДРЕСА_2 .

Будинок АДРЕСА_2 є пам`яткою містобудування та архітектури, взятий під охорону держави рішенням Виконавчого комітету Харківської області Ради народних депутатів від 30 квітня 1980 року № 334.

У листі від 25 квітня 2018 року за № 01-04/1406-211403 директором Департаменту містобудування та архітектури, головним архітектором області на звернення заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 від 16 квітня 2018 року за № 04-10-7427-17 повідомлено, що підставами не внесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України буд. АДРЕСА_2 відбулось через проблематику питання фінансування розробки необхідної для цього документації.

Відповідно до сертифікату серії ІУ № 47, яким Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 28 травня 2020 року засвідчена відповідність закінченого будівництва та підприємства, підтверджено готовність по експлуатації спірного об`єкту після реконструкції проведеної за проектом розробленим ТОВ «ТЕРА - ХАРКІВ».

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі, яка розглядається, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації звернувся з позовом до ОСОБА_1 про зупинення виконання будівельних робіт та відновлення попереднього стану будинку.

Свої позовні вимоги Харківська місцева прокуратура № 2 мотивувала тим, що житловий будинок по АДРЕСА_2 є пам`ятником архітектури місцевого значення, прийнятий на облік рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 30 квітня 1980 року № 384, охоронний № 110. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартири АДРЕСА_2 належать на праві власності ОСОБА_1 .

Департаментом містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 не надавався дозвіл на проведення робіт на пам`ятці місцевого значення відповідно до статті 26 «Про охорону культурної спадщини».

Згідно з висновком фахівців - вчених Харківського національного університету будівництва та архітектури від 21 вересня 2017 року за № 21/09 за вказаною адресою фактично проводиться реконструкція приміщень, яка відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» відноситься до «реабілітації» і «пристосування» зазначених приміщень мансардного поверху. Однак будівельні роботи протягом 2016-2017 років здійснюються самовільно, без отримання дозволу від Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації та без авторського та технічного нагляду.

З огляду на самовільне виконання будівельних робіт, без авторського та технічного нагляду, без відповідного контролю місцевого органу охорони пам`яток слід вважати про порушення цілісності архітектурного рішення вказаного пам`ятника архітектури та зниження його культурної цінності.

Для зміни зовнішнього вигляду будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та є пам`яткою місцевого значення, необхідно отримати відповідний дозвіл органу виконавчої влади, до компетенції якого віднесене таке питання, на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. На території Харківської області таким органом є Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, який відповідно до пункту 13 частини першої статті 6 та статті 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» надає дозволи на проведення робіт на пам`ятках місцевого значення (крім пам`яток археології), їхніх територіях та в зонах охорони, на щойно виявлених об`єктах культурної спадщини.

Департаментом не надавався дозвіл на проведення робіт на цій пам`ятці місцевого значення. Позивач вважав, що початок будь-якої будівельної діяльності на об`єкті, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та який є пам`яткою місцевого значення є протиправним. Водночас бездіяльність Департаменту полягає у невжитті заходів претензійно-позовної роботи самостійно або із залученням інших структурних підрозділів Харківської обласної державної адміністрації, спрямованих на збереження вказаної пам`ятки архітектури місцевого значення. Департамент тільки обмежився направленням листів на адресу відповідача, проте порушення пам`яткоохоронного законодавства не були усунені, дозвіл відповідно до статті 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» відповідач так і не оформив.

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин.

Крім того, звертаючись до суду з позовом про відновлення попереднього стану будинку і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил, а не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами частин першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

До органів архітектурно-будівельного контролю належать, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (частина третя статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно з підпунктом 1 пункту «б» частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, а саме: надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва об`єкта (стаття 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 1519/2-787/11 (провадження № 14-48цс18) зроблено висновок, що «у справі, яка розглядається, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовом, у якому просила суд зобов`язати ОСОБА_3 за свій рахунок привести до попереднього стану житловий будинок, мотивувавши свої вимоги тим, що будівництво та реконструкція здійснені відповідачем без необхідних дозвільних документів та з недотриманням вимог зокрема законів України: від 24 лютого 1994 року № 4004-XII «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», від 17 грудня 1993 року № 3745-XII «Про пожежну безпеку», від 20 травня 1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» та низки підзаконних актів. Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин. Більше того, звертаючись до суду з позовом про знесення об`єкту самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил, а не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає, що спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими».

За таких обставин колегія суддів вважає, що спір у цій справі, який виник за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовим.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).

Згідно частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У частинах першій, другій статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вирішив на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі, то він відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України, у редакції Закону № 460-IX, роз`яснює позивачеві його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи до відповідного суду адміністративної юрисдикції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З урахуванням висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Судуу складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі № 761/657/17 (провадження № 61-5295св19) колегія суддів вважає, що: касаційну скаргу слід задовольнити частково; рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 липня 2021 року скасувати та провадження в справі закрити.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 липня 2021 рокускасувати.

Провадження у справі № 640/1197/18 за позовом заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про зупинення виконання будівельних робіт та відновлення попереднього стану будинку закрити.

Повідомити Харківську місцеву прокуратуру № 2, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді: Н. О. Антоненко І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук