ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19410/21

Провадження № 22-ц/4820/391/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/19410/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про припинення обтяження нерухомого майна.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким припинити обтяження на квартиру АДРЕСА_1 та належить йому, ОСОБА_1 на праві власності, скасувавши запис про заборону на нерухоме майно, який зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 2637681 на підставі договору іпотеки, реєстр 4942, 29.11.20058 та запис, який зареєстрований у Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером обтяження 2637727 на підставі договору про відступлення права вимоги, 1677, 18.03.2011, а також стягнути з відповідача усі судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог, вказував, що 28.11.2005 року невідома особа, яка представилась ОСОБА_2 , уклав з ним договір купівлі-продажу належної йому на праві власності квартири з розстрочкою платежів, а 29.11.2005 року передав вказану квартиру в іпотеку ПАТ «Райффайзенбанк Україна», уклавши з банком іпотечний кредит.

На час подання позову, вказана невідома особа перебуває у розшуку і кошти за придбану квартиру йому не повернуті.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23.12.2011 року його, ОСОБА_1 , позов до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 та третьої особи - АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступник ТОВ «ОТП «Факторинг Україна») про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 був задоволений повністю та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири укладений між ним і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Дембицькою І.М. та вирішено повернути йому спірну квартиру. Вказане рішення набрало законної сили 11.05.2012 року.

Отже, ОСОБА_1 вказував, що є власником вищезазначеної квартири, однак з Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.07.2021 року та повідомлення Хмельницького БТІ від 12.07.2021 року існують обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 2637681, підстава обтяження договір іпотеки, реєстр 4942 від 29.11.2005 року, та тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження 2637727, підстава обтяження - договір відступлення прав вимоги, 1677, 18.03.2011 року, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Тому, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким задоволити його вимоги.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29 жовтня 2021 року вказаний позов було задоволено. Припинено обтяження нерухомого майна, квартири під номером АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , накладеного приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Дембицькою І.М., якою посвідчено договір іпотеки 29 листопада 2005 року, реєстровий номер 4942, - шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження за № 2637681 від 29 листопада 2005 року.

Припинити обтяження нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , накладеного приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 29 березня 2011 року, на підставі договору про відступлення прав вимоги за № 1677 від 18.03.2011 року - шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження за № 2637727.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не погодилося із вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу та просить скасувати це рішення, ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт посилається на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Вказує, що розглядаючи спір суд проігнорував ту обставину, що договір іпотеки укладено у 2006 році. Позивачу ОСОБА_1 було відомо про укладення цього договору, а відповідно про порушення своїх прав. Отже, позивач пропустив строк звернення до суду, про що під час розгляду справи судом першої інстанції було подано відповідну заяву. Однак вказана заява залишилась не вирішеною, суд неправомірно не застосував строки позовної давності, та не мотивував відмову в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 28 листопада 2005 року ОСОБА_1 як власник квартири та продавець уклав з невідомою особою, яка представилась громадянином ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

29 листопада 2005 року невідома особа, яка представилась громадянином ОСОБА_2 , уклала з АКБ «Райффайзенбанк Україна» кредитний договір, за умовами якого отримала кредит сумі 28000 доларів США.

В забезпечення даного кредитного договору 29 листопада 2005 року невідома особа, яка представилась громадянином ОСОБА_2 , уклала з АКБ «Райффайзенбанк Україна» договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

На підставі даного договору іпотеки в цей же день в Єдиному реєстрі заборони відчужень нерухомого майна було зареєстровано обтяження квартири АДРЕСА_1 у вигляді заборони на нерухоме майно, а також 29 березня 2011 року в Державному реєстрі іпотеки зареєстровано обтяження у вигляді іпотеки за іпотекодержателем ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Постановою слідчого СВ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області 18.01.2006 року було порушено кримінальну справу за фактом заволодіння грошима АКБ «Райффайзенбанк Україна» за ознаками частини 3 статті 190 КК України, котре постановою від 01.09.2008 року було зупинене.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2011 року позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за квартира АДРЕСА_1 , укладений ним 28 листопада 2015 року з ОСОБА_2 , квартиру повернуто позивачу.

Рішенням суду встановлено, що особа відповідача ОСОБА_2 , не є тією особою, яка підписувала договір купівлі-продажу у нотаріуса.

На даний час право власності на квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_1 .

Однак наявність в Єдиному реєстрі заборони відчужень нерухомого майна та Державному реєстрі іпотеки було зареєстровано обтяження квартири АДРЕСА_1 у вигляді заборони на нерухоме майно перешкоджає власнику нерухомого майна реалізувати свої права користування володіння та розпорядження своєю власністю.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» врегульовано відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок).

Згідно із підпунктом 5.1 пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

З врахуванням, встановлених судом обставин колегія суддів вважає, що наявність в Єдиному реєстрі заборони відчужень нерухомого майна та Державному реєстрі іпотеки обтяження нерухомого майна у вигляді заборони на нерухоме майно перешкоджає власнику реалізувати, передбачені Конституцією України та цивільним законодавством, свої права користування, володіння та розпорядження своєю власністю.

Нормами чинного законодавства встановлено можливість скасування накладених обтяжень на майно на підставі рішення суду, в інший спосіб захистити своє порушене право позивач не може, а тому суд приходить до висновку, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого порушеного права.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та захисту порушених прав власника нерухомого майна, оскільки відсутні підстави для подальшого існування обтяження майна позивача, так як договір купівлі-продажу квартири на підставі якого у невідомої особи виникло право власності на квартиру та був укладений договір іпотеки від 29.11.2005 року було визнано недійсним.

Доводи апеляційної скарги, що договір іпотеки було укладено у 2006 році, позивачу було відомо про укладення цього договору і про порушення своїх прав, а отже, позивач пропустив строк звернення до суду, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем було подано відповідну заяву, слід відхилити.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина перша статті 257 ЦК України).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Для вирішення питання про те, чи міг суд застосувати до спірних правовідносин позовну давність, необхідно з`ясувати, до якого різновиду позовів - віндикаційного чи негаторного - належить позов про виселення особи зі службового житла.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В даній цивільній справі встановлено, що внаслідок наявності обтяжень на нерухоме майно позивач як власник позбавлений можливості розпоряджатись даним майно та повноцінно ним користуватись, такі порушення прав власника є триваючими, отже він має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном у визначений ним спосіб.

За таких обставин вказаний позов є негаторним.

Згідно з висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 6 березня 2018 року у справі № 607/15489/15-ц, Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року в справі № 653/1096/16-ц позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі, а тому цей позов може бути пред`явлений власником майна протягом всього часу, поки триває порушення.

Рішення суду постановлено з дотриманням процесуальних норм, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 квітня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова