Справа № 214/9114/21
2/214/1871/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 квітня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Джемерчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він, на підставі договору дарування від 18.02.2007 року є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . З 01.08.1997 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, із серпня 2018 року відповідач проживає та працює за кордоном, у належній позивачу квартирі не проживає, проте залишається зареєстрованою у ній. Факт реєстрації відповідача в належній позивачеві квартири створює останньому певні незручності, оскільки позивач не має можливості вільно розпоряджатись належним йому майном, окрім того на відповідача нараховуються комунальні платежі, які позивач сплачує самостійно. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, пояснив, що відповідач у серпні 2018 року виїхала за кордон, де проживає до тепер.
Відповідач, повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що позивача знає приблизно 20 років, він її сусід по під`їзду. Відповідача також знає, проте не бачила її близько чотирьох років. Зі слухів знає, що відповідач проживає за кордоном. Зазначила, що якби відповідач приїхала, то вона б бачила її.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 також суду пояснила, що позивач, то її сусід по під`їзду, знає його приблизно 20 років. Відповідача також добре знає та з 2018 року жодного разу її не бачила.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, сторони з 01.08.1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.11).
Згідно договору дарування квартири від 18.02.2007 року, позивач є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.13,14).
Відповідач зареєстрована у належній позивачу квартирі (а.с.19), проте у ній не проживає із серпня 2018 року, що підтверджується Актом, складеним мешканцями будинку АДРЕСА_3 та засвідченим підписом голови правління ЖБК «Рассвет-23» (а.с.12).
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Отже судом на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів та показань свідків установлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , відповідач у вказаній квартирі зареєстрована, але не проживає у ній із серпня 2018 року, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.