ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4883/22

Провадження № 22-ц/4820/763/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя - доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

розглянув у порядку ч. 1 ст. ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/4883/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2022 року в складі судді Палінчака О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд,

в с т а н о в и в:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 подав до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області позов, пред`явлений до Держави Україна про відшкодування шкоди, просив стягнути з відповідача на його користь шкоду, завдану порушенням його прав невиконанням рішення суду від 12 грудня 2011 року у справі № 2270/14181/11 за 07 лютого 2022 року з 13 год. 8 хв. 5 сек. 21 мсек. по 13 год. 8 хв. 5 сек. 22 мсек. Як представника відповідача зазначив Кабінету Міністрів України.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що невиконання рішення суду призвело до негативних наслідків як для нього так і для авторитету держави Україна.

Так, зокрема, порушено його конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна в частині правомірності і добросовісності; право приватної власності на паспортну книжечку, яка є його власністю і яка фактично не повернута йому; право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених прав; право на справедливий суд; право на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Позивач вказував, що при вирішенні цього спору слід застосувати судову практику Європейського суду з прав людини щодо тривалості виконавчого провадження, права на справедливий суд, п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012, п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012, а також правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду щодо вирішення справ з подібними правовідносинами.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просив задоволити його позов, стягнути з держави Україна чотириста сорок шість мільярдів гривень моральної шкоди, завданої порушенням його прав невиконанням рішення суду від 12 грудня 2011 року у справі № 2270/14181/11 за 07 лютого 2022 року з 13 год. 8 хв. 5 сек. 21 мсек. по 13 год. 8 хв. 5 сек. 22 мсек, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2022 року постановлено передати позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Постановляючи вказану ухвалу, Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, суд керувався ч. 2 ст. 27 ЦПК України відповідно до положень якої позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична адреса Кабінету міністрів України - м. Київ, вул. Грушевського, 12/2. Отже, суд прийшов до висновку що позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди слід передати за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

ОСОБА_1 не погодився з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, тому просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2022 року.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, в якій спотворено право та отожнено предстввиника відповідача з відповідечем, чим фактично підтверджено відсутність територіальної юрисдикції Хмельницького міськрайоннрого суду на території міста Хмельницький. Крім того, апеллянт як доказ неправомірності оскаржуваної ухвали надав копії ухвал про прийняття позовних заяв, відкриття провадження у цивільній справі та призначення до підготовчого засідання за фактично аналогічними позовами, які пред`являлись за місцем проживання позивача.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Передаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, вказуючи в якості представника Кабінет Міністрів України про відшкодування шкоди на розгляд до іншого суду, суд першої інстанції (Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області) виходив із того, що справа належить до територіальної підсудності Печерського районного суду міста Києва, оскільки відповідач згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Тобто, суд першої інстанції виходив з того, що спір має розглядатися за правилами загальної підсудності - за місцем реєстрації представника відповідача.

Такі висновки суду є правильними і відповідають вимогам цивільного процесуального закону.

Згідно із загальним правилом територіальної підсудності, що передбачено ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови пред`являються: до юридичних осіб в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як відповідача вказує Державу Україна, а як її представника, що фактично за змістом позову є відповідачем, вказує, Кабінет Міністрів України, як колегіальний вищий орган виконавчої влади держави Україна, при цьому самостійно зазначаючи місце знаходження цього органу - АДРЕСА_1 .

Статтею 28 ЦПК України встановлені виключення із загального правила територіальної підсудності.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як убачається з позовної заяви, предметом позову є стягнення коштів у відшкодування шкоди.

Відповідно до частини 3 статті 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Згідно з частиною 4 статті 28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконним рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Аналіз вказаних норм законодавства не дає підстав для застосування до позову ОСОБА_1 підсудності за вибором позивача.

За таких обставин, суд дійшов вірно висновку про те, що спір має розглядатися за правилами загальної підсудності, передбаченими ч.1 ст.27 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що ним подано аналогічні позови, провадження по яких були відкриті та призначені до розгляду.

Однак, апеляційний суд не приймає вказані письмові докази, як підставу для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ухвали були винесені по інших цивільних справах, в складі іншого суду, не можуть бути предметом цього апеляційного розгляду. Сторони не позбавлені можливості їх оскаржити в апеляційному порядку.

Крім того, відхиляючи апеляційну скаргу колегія суддів враховує п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року вказав, що «фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» … Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням п.1 ст.6Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова