Провадження № 4-с/761/52/2022
У Х В А Л А

Іменем України

18 січня 2022 року Шевченківськийрайонний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця», державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Красноштан Інна Леонідівна про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2021 року до суду надійшла зазначена скарга.

У вимогах скарги скаржник просить:

-скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.КиєвіКрасноштан Інни Леонідівни від 09.06.2020 року №АСВП 65729478 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на суму заробітної плати, що перевищує 20% надходжень заробітної плати на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк».

Скарга обгрунтована тим, що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавче провадження №65729478з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва у справі №761/22335/20 в межах якого постановою від 09.06.2021 року арештовані кошти на рахунку заявника.

Заявник зазначає, що на картковий рахунок в АТ «Приватбанк» він отримує пенсію та заробітну плату. Арешт коштів позбавляє заявника права розпоряджатися заробітною платою, а саме: її залишком після звернення стягнення. Таким чином заявник зазначає, що фактично державним виконавцем звернуто стягнення на 100% заробітної плати, що суперечить чинному законодавству.

В судове засідання представник заявника не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та зазначив, що вимоги скарги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник стягувача звернувся до суду із заявою про слухання скарги в його відсутність та зазначив, що заперечує проти задоволення вимог скарги з тих підстав, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Представник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність.

09.09.2021 року до суду надійшов відзив представника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якому представник просить відмовити в задоволенні скарги на тій підставі, що у зв`язку з наявною заборгованістю у виконавчому провадженні, постановою від 09.06.2021 року було винесено постанову про арешт коштів боржника. Оскільки рахунок не має спеціального режиму використання, як визначено ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» та у відповідності із ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні підстави для зняття арешту з рахунку.

А тому у відповідності до положень ч.2 ст.450 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Красноштан Інни Леонідівни перебуває виконавче провадження №65729478 щодо примусового виконання виконавчого листа №761/22335/20 від 01.06.2021 року, який видано Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення зОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» заборгованості в сумі 44 503,93 грн.

Постановою від 09.06.2021 року державний виконавець відкрила виконавче провадження № 65729478.

Постановою від 09.06.2021 року державний виконавець наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містятьсяна рахунках накладення арешту та/абозвернення стягненняна якізаборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів49 149,62 грн..

Крім того, постановою від 10.06.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що він отримує у АТ КБ «Приватбанк».

Згідно із зазначеною постановою, із заробітної плати ОСОБА_1 мало б вираховуватись 20% суми боргу 44 503,93 грн., суму виконавчого збору 4 450,39 грн. та витрати на проведення виконавчих дій 195,30 грн.

15.06.2021 року боржник направив на адресу виконавчої служби лист в якому просив скасувати постанову від 09.06.2021 року у ВП №65729478 про арешт коштів боржника в частині арешту коштів, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Приватбанк».

Як вбачається, до заяви заявник надав копію довідки банку від 14.06.2021 року.

Листом від 18.06.2021 року начальник відділу ДВС повідомив заявника про неможливість скасування арешту з рахунку так як відкритий позивачем рахунок не має спеціального режиму використання в розумінні статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», а тому законом не заборонено накладення арешту на кошти, які знаходяться на такому рахунку.

Як вбачається з довідки виданої 14.06.2021 року АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_3 (картка № НОМЕР_4 ) отримує заробітну плату.

Згідно з ч. 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 10Закону України«Про виконавчепровадження визначає,що заходамипримусового виконаннярішень,зокрема є:звернення стягнення на кошти та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Як визначено в ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Частина 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає зобов`язання Боржника.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Абзацом 2 частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права убачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно, державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Чинним законодавством України не передбачено відкриття фізичним особам рахунків зі спеціальним режимом їх використання для отримання заробітної плати, пенсії чи соціальних виплат.

З установлених судом обставин убачається, що рахунок боржника № НОМЕР_3 (картка № НОМЕР_4 ), на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для отримання заробітної плати (соціальних виплат) та який не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В той же час, у разі накладення арешту на рахунок на який зараховуються лише соціальні виплати, на такі виплати не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих отримання соціальних виплат на такий рахунок.

Також арешт з грошових коштів, які надходили на рахунок як соціальні виплати, може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів соціальних виплат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19 та постанові Верховного суду від 08 липня 2020 року у справі №915/1000/18.

В той же час, варто зауважити що в даному випадку інтереси стягувача не будуть порушені, оскільки із заробітної плати боржника вираховується 20% на виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що діючим законодавством надано право державному виконавцю накладати арешт на грошові кошти на рахунку боржника;положеннями частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено скасування арешту з рахунку та не передбачено скасування постанови про арешт коштів боржника; Закон України «Про виконавче провадження» визначає порядок скасування арешту державним виконавцем, тому суд вважає, що в діях державного виконавця відсутнє порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги в частині скасування постанови державного виконавця відсутні.

В той же час, враховуючи що на рахунок№ НОМЕР_3 (картка № НОМЕР_4 ) в АТ «Приватбанк», який відкритий на ім`я боржника зараховуються лише соціальні виплати (заробітна плата), з врахуванням належного захисту прав заявника та уникнення повторного звернення до суду із скаргою, суд вважає за можливе скасувати арешт із вказаного рахунку.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця», державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Красноштан Інна Леонідівна про скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Красноштан Інни Леонідівни від 09.06.2021 року (ВП №65729478) про арешт коштів боржника в частині арешту коштів ОСОБА_1 , які знаходяться на рахунку № НОМЕР_3 (картка № НОМЕР_4 ) в АТ «Приватбанк».

Апеляційнаскарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Н.Г.Притула