г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/353/22
Номер провадження 2/213/788/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/353/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

Сторони з 21.01.2012 знаходяться у зареєстрованому шлюбі, мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2012 року народження, та ОСОБА_4 , 2016 року народження, які після припинення сторонами сімейних відносин, залишилися проживати з позивачем і находяться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає, хоч працює, отримує стабільну заробітну плату. Позивач тимчасово не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, інших джерел доходів, крім допомоги від своїх батьків, не має. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік на кожну дитину, до досягнення повноліття старшою дитиною. Також просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач у відзиві на позов в його задоволенні просить відмовити, посилаючись на те, що не погоджується з викладеними у позовній заяві обставинами, оскільки спільне проживання з позивачем було припинено лише 30 січня 2022 року, і наступного дня вона вже подала до суду цей позов, в якому вказує, що він добровільної допомоги дітям не надає. Втім, він вже 07 лютого 2022 року, одразу після отримання заробітної плати перерахував на банківську картку позивача 5000,00 грн., у березні також перерахував 5000,00 грн., що, виходячи із розміру його заробітку (14-15 тис. грн.) і становлять третю частку, а також подав до бухгалтерії за місцем своєї роботи письмову заяву на утримання із заробітної плати аліментів у розмірі 1/3 частки. Крім того, відповідач заперечує інформацію про незадовільний матеріальний стан позивача, яка працює неофіційно і має певний дохід від своєї підприємницької діяльності. Зазначив, що ніяких доказів на підтвердження викладених в позові обставин позивач суду не надала, натомість він підтвердив викладене у відзиві, письмовими доказами. Вважає, що правові підстави для примусового стягнення з нього аліментів на цей час відсутні у зв`язку з добровільним наданням ним допомоги дітям, і саме у тому розмірі, який заявила позивач в своїх вимогах. Заперечує проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки їх понесення не підтверджено належними доказами.

Процесуальні дії у справі.

31.01.2022 позовна заява надійшла до суду.

16.02.2022 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

17.02.2022 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Ухвалою судді від 16.03.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

09.03.2022 від відповідача надійшов відзив на позов, а також клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, у задоволення якої суддею було відмовлено.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Сторони з 21.01.2012 знаходяться у зареєстрованому шлюбі і є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наразі шлюб між сторонами не розірвано, але спільне проживання припинено, діти проживають разом з матір`ю, тобто з позивачем, чого відповідач не заперечує.

Позивач офіційно не працює, знаходиться на обліку Широківської районної філії державної служби зайнятості, отримує допомогу по безробіттю. Інших доказів отримання позивачем доходів суду не надано.

Коштів на належне утримання дітей у позивача не вистачає, діти потребують матеріальної допомоги від батька.

Відповідач працює, отримує регулярний дохід у виді заробітної плати, що сторонами не оспорюється.

Відповідачем двічі: 07 лютого 2022 року та 05 березня 2022 року на картковий рахунок позивача перераховано кошти у розмірі по 5000,00 грн., із призначенням платежу сплата аліментів за лютий та березень, відповідно. Доказів знаходження у відповідача на утриманні інших осіб суду не надано.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим фактам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх дітей.

Норми права, які застосовує суд.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Нормою ч.1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом .

Згідно з положеннями частини другої цієї статті, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч.3 ст.183 СК України).

Положеннями ч.1 ст.187 СК України передбачено, що один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

За приписами ч.1 ст.191 вказаного Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд приймає в якості доказів сплати відповідачем аліментів дві наданих ним квитанції на суму по 5000,00 грн. кожна, і не погоджується з твердженням позивача про те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню дітей. Водночас, суд критично ставиться до зазначеної відповідачем обставини, що він подав до бухгалтерії за місцем роботи письмову заяву на утримання із заробітної плати аліментів, оскільки додана до відзиву заява не містить доказів її реєстрації в підприємстві, якому адресована. Довідки з місця роботи, в якій була б вказана інформація про доходи відповідача і відрахування із його заробітної плати аліментів на підставі його заяви, останнім суду не надано. Тому суд не може перевірити чи дійсно розмір добровільно перерахованих відповідачем аліментів на утримання двох дітей відповідає 1/3 частки його заробітку.

Незважаючи на відсутність інформації про доходи позивача, суд з огляду на положення ст.141 СК України, згідно з якою мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, вважає, що відповідач повинен виконувати свій обов`язок щодо матеріального утримання неповнолітніх дітей, а запропонований позивачем розмір аліментів є достатнім і не порушує прав та інтересів інших осіб.

Водночас, суд враховує, що позивач не просить стягувати аліменти з дня пред`явлення позову до суду, тому, з огляду на обставину сплати аліментів відповідачем у добровільному порядку, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

При цьому суд враховує, що згідно з положеннями ч.1 ст.187 СК України заява, подана за місцем роботи про відрахування аліментів із заробітної плати може бути відкликана заявником.

Також у зв`язку із наданням відповідачем доказів сплати аліментів, суд не знаходить підстав для допущення рішення у цій справі до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць, як то передбачено нормами ст.430 ЦПК України.

Щодо розподілу судових витрат.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Стосовно стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано.

В якості понесення витрат на правничу допомогу позивачем до позову додано договір від 27.01.2022 та акт наданих послуг на суму 500,00 грн., який підписаний позивачем. На думку суду вартість послуг адвоката є обґрунтованою, відповідає обсягу виконаної адвокатом роботи, у зв`язку з чим суд не погоджується із запереченнями відповідача, що розмір витрат на правничу допомогу не підтверджений, і вважає, що вказана сума підлягає стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги судом задовольняються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 31 січня 2021 року (з врахуванням сплати аліментів позивачем у добровільному порядку), і до досягнення повнолітнього віку старшою дитиною.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць (з врахуванням сплати аліментів позивачем у добровільному порядку).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 992,40 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 квітня 2022 року.

Головуючий суддя В.В. Попов