Провадження № 2/344/636/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, покликаючиь на те, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_3 є власником 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва на право власності на житло від 17 серпня 1999 року, виданого на підставі розпорядження Івано-Франківського міського голови від 30 липня 1999 року № 382-р. Іншими співвласниками вищевказаної квартири були: ОСОБА_5 (дідо позивача), ОСОБА_6 (баба позивача), ОСОБА_7 (дядько позивача). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько позивача ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 померли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Спадкування після смерті вищевказаних осіб відбувалась наступним чином: 1) після смерті ОСОБА_8 спадщину прийняли позивач, в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України по 1/12 квартири, у зв`язку з чим частка позивача у квартирі склала 1/12, а частки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - по 4/12 (1/12+1/4); 2) після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, по 1/8, у зв`язку з чим частки в квартирі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складала по 11/24 (4/12+1/8); 3) після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадщину прийняв позивач у порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України і його частка в квартирі складає 1/ (11/24+11/24+1/12). Позивач звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, в чому йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Таким чином, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , діда ОСОБА_5 та баби ОСОБА_6 право власності в спадкове майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,8 кв.м.

Представник позивача - адвокат Дудоров О.О. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та підтримання вимог заяви у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд справи без участі представника Івано-Франківської міської ради. При розгляді справи Івано-Франківська міська рада покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.01.2007 року (а.с. 5).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 18.02.2008 року виконкомом Хмелівської сільської ради, актовий запис № 1 (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 , видане 07 червня 2008 року відділом РАЦС Івано-Франківського МУЮ, актовий запис № 912) (а.с. 14).

26.05.2011 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » (а.с. 8).

Згідно свідоцтва на право власності на житло від 17 серпня 1999 року, виданого на підставі розпорядження Івано-Франківського міського голови від 30 липня 1999 року № 382-р, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,8 кв.м., належала на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в рівних долях (а.с. 12-13).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 , видане 20 квітня 2012 року відділом ДРАЦС Івано-Франківського МУЮ, актовий запис № 591) (а.с. 15).

ОСОБА_7 був рідним братом ОСОБА_3 та доводився дядьком позивача (а.с. 10).

Як слідує з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 померли ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 , видане 03 листопада 2020 року Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 2187) та ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 , видане 03 листопада 2020 року Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 2186) (а.с. 16-17), які були батьками ОСОБА_3 і ОСОБА_7 та доводилися позивачу ОСОБА_1 дідом та бабою.

ОСОБА_2 , як законний представник ОСОБА_1 , 08.02.2021 року звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про про прийняття спадщини за законом в порядку представлення після смерті бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі якої було заведено спадкову справу № 96/2021.

Також ОСОБА_2 , як законний представник ОСОБА_1 , 11 грудня 2021 року звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Листом державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. від 01.02.2022 року за вих. № 127/02-14 було відмовлено в оформленні спадщини, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

З матеріалів справи вбачається, що спадкування після смерті вищевказаних осіб відбувалась наступним чином:

1) після смерті ОСОБА_8 спадщину прийняли позивач в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України0 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України по 1/12 квартири, у зв`язку з чим частка позивача у квартирі склала 1/12, а частки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - по 4/12 (1/12+1/4);

2) після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, по 1/8, у зв`язку з чим частки в квартирі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складала по 11/24 (4/12+1/8);

3) після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадщину прийняв позивач, в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України, і його частка в квартирі складає 1/1 (11/24+11/24+1/12).

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст. 321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 319, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1276, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 89, 141, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , діда ОСОБА_5 та баби ОСОБА_6 право власності на спадкове майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,8 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 11.04.2022 року.