ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/140/22 Справа № 695/884/20Головуючий по 1 інстанції - Степченко М.Ю.
Категорія: 311000000 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Комунальна установа «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) «Вознесенська сільська рада Золотоніського району Черкаської області»;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_2

розглянувши в м. Черкаси у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2021 року, постановлене під головуванням судді Степченка М.Ю. у залі № 2 Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 17.06.2021 року о 17 год. 10 хв., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про скасування наказу про оголошення догани та про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

22.04.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області про скасування наказу про оголошення догани та про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що наказом № 31 від 20.03.2020 року ОСОБА_1 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни (відмова без поважних причин від чергування), наказом № 8 від 23.03.2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного бухгалтера 23.03.2020 року у зв`язку з вчиненням нею винних дій, які дають підстави для втрати довіри на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Наказ про догану і про звільнення позивач ОСОБА_1 вважає незаконними, оскільки її не було ознайомлено з наказом про чергування в приміщенні Золотоніської РДА, а в її посадові обов`язки таке чергування не входило. Також вона вказує, що в той період часу позивачу ОСОБА_1 виповнилося 60 років, тому вона переживала за своє здоров`я, оскільки на той час діяли обмеження пов`язані з COVID-19.

Позивач посилається в позовній заяві, що підставою для звільнення ОСОБА_1 за п.2 ст. 41 КЗпП України була саме відмова від чергування, натомість дій, які б свідчили про втрату довіри (її винні дії) ОСОБА_1 не вчинялися і відповідачем не зазначаються.

За порушення трудової дисципліни ст. 147 КЗпП передбачено, що може бути застосовано лише один вид стягнення - догана або звільнення, а застосування за порушення трудової дисципліни догани та звільнення є незаконним, вказує позивач.

У зв`язку з вище викладеними обставинами, позивач ОСОБА_1 просила визнати незаконними та скасувати накази відповідача № 31 від 20.03.2020 року «Про догану ОСОБА_1 », № 8 від 23.03.2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити її на посаді головного бухгалтера, стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток на час вимушеного прогулу з 24.03.2020 року по дату поновлення її на роботі, моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2021 року позов ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про скасування наказу про оголошення догани, про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області № 31 від 20.03.2020 року про догану ОСОБА_1 .

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області № 8 від 23.03.2020 року про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Стягнуто з Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 183048,51 (сто вісімдесят три тисячі сорок вісім) гривень 51 (п`ятдесят одна) копійка без вирахування податків і обов`язкових платежів, що мають справлятися при виплаті заробітної плати.

Стягнуто з Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) 00 грн.

Стягнуто з Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 гривень 00 копійок.

Стягнуто з Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на користь держави судовий збір у розмірі 1921 гривня 00 коп.

Допущено рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць та в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , який не є стороною у справі, вважаючи свої права порушеними, оскаржив рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник ОСОБА_2 вказує, що оскаржуване рішення винесене при неправильній оцінці доказів, неповному та неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції було проігноровано письмові докази та інформацію, які свідчили на користь відповідача, і сприяли встановленню судом дійсних обставин справи, було неправильно оцінено докази, відповідно неповно та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Суд безпідставно відмовив у прийнятті від відповідача доказів, визначивши їх неналежними та недопустимими, фактично лише через недоліки засвідчення копій наданих відповідачем документів, що призвело до неправильного встановлення обставин справи, та до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення у справі.

На думку скаржника, районним судом було неправомірно відмовлено в клопотанні відповідача про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_2 , вважаючи це затягуванням процесу.

При вирішенні судом першої інстанції даної справи, вважає скаржник, також проігноровано відомості про наявність в період розгляду даної справи у провадженні Драбівського районного суду Черкаської області кримінальної справи № 695/2947/19 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (вчинення діяння, передбаченого ч. 1 або 2 цієї статті. Предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно).

Скаржник ОСОБА_2 звертає увагу, що ОСОБА_1 обвинувачувалася у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, саме як службова особа - головний бухгалтер Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі».

На думку скаржника, даний факт є достатнім для підтвердження правомірності висловлення керівником ОСОБА_2 недовіри та звільнення ОСОБА_1 згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Не врахування судом першої інстанції даних відомостей призвело до неправильного встановлення обставин справи та до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення у справі, яке підлягає скасуванню, вважає скаржник.

Апеляційна скарга мотивована також тим, що звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України було виконано правомірно. Жодного відношення до звільнення не має оголошена згідно наказу № 31 від 20.03.2020 року догана.

Ніяким чином, ОСОБА_2 , як керівником на той час зазначеної Комунальної установи, не порушено ст. 147 КЗпП України, якою передбачено, що може бути застосовано лише один вид стягнення - догана або звільнення, а застосування за порушення трудової дисципліни догани та звільнення є незаконним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Покласти судові витрати на сторони пропорційно задоволенню позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України.

19 січня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву зазначається, що зі змісту оскаржуваного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2021 року випливає, що скаржник не є стороною у справі, при цьому, судом першої інстанції не вирішувалися права, свободи та інтереси ОСОБА_2 .

Таким чином, на думку ОСОБА_1 у ОСОБА_2 відсутнє право для звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у цивільній справі № 695/884/20.

У відзиві зазначається, що сам по собі факт існування кримінальної справи № 695/2947/19 по обвинуваченню позивача ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не може бути підставою для її звільнення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Стосовно доводів скаржника відносно незаконної відмови у клопотанні про допит свідка ОСОБА_2 , то позивач ОСОБА_1 спростовує вказані доводи тим, що скаржник, першочергово, ще будучи представником первісного відповідача, неодноразово відкладав розгляд справи та жодних доказів суду не надавав.

Таким чином, задоволення судом першої інстанції клопотання відповідача про виклик та допит у якості свідка ОСОБА_2 призвело б лише до затягування процесу та жодним чином не вплинуло б на результати розгляду справи.

Серед визнаних недопустимими доказів, які були надані відповідачем, відсутні матеріали службового розслідування та пояснень позивача ОСОБА_1 , які слугували підставою для винесення наказу № 8 від 23.03.2020 року та звільнення позивача на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою до неї довір`я.

Позивач ОСОБА_1 зауважує, що до апеляційної скарги не додано жодних інших доказів проведення належного службового розслідування у відношенні позивача, якими було б встановлено та підтверджено факт вчинення позивачем винних дій, що дали підстави для втрати довір`я до неї з боку відповідача, та слугували причиною звільнення позивача за п. 2 ст. 41 КЗпП України згідно з оскарженим наказом № 8 від 23.03.2020 року.

На думку ОСОБА_1 , судом першої інстанції були всебічно оцінені докази, повно та правильно встановлені обставини, які мають значення для справи, в результаті чого прийнято справедливе, законне, обґрунтоване та неупереджене рішення, зокрема, судом правомірно визнано незаконними та скасовано оскаржувані накази відповідача № 31 від 20.03.2020 року та № 8 від 23.03.2020 року, а ОСОБА_1 правомірно поновлена на роботі.

У відзиві ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а судове рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2021 року у справі № 695/884/20 - без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, який, не є стороною у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що права скаржника не порушено прийнятим рішенням, тому апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року по справі № 911/2635/17.

Як встановлено судом під час розгляду справи згідно даних копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 01.05.2018 року була переведена на посаду головного бухгалтера в Комунальну установу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області.

Наказом директора Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області № 31 від 20.03.2020 року ОСОБА_1 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни (відмова без поважних причин від чергування). Підставою зазначено: графік чергування за березень 2020 року, пояснення ОСОБА_4 , Акти про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення.

Наказом директора Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області № 8 від 23.03.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з посади головного бухгалтера 23.03.2020 року у зв`язку з вчиненням нею винних дій, на підставі втрати довір`я до неї п. 2 ст. 41 КЗпП України. Підставою зазначено: матеріали службового розслідування, пояснююча записка ОСОБА_1 .

Рішенням Золотоніської районної ради № 2-26/VIII від 24.12.2020 року, ухвалено до 01.01.2021 року безоплатно передати в комунальну власність Вознесенської об`єднаної територіальної громади на баланс Вознесенської сільської ради Комунальну установу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області.

Рішенням Вознесенської сільської ради № 5-1/VIII від 30.12.2020 року, було прийнято в комунальну власність Комунальну установу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області та перейменовано на Комунальну установу «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позовних вимог у справі № 695/8984/20 є скасування наказу про оголошення догани та про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

При цьому, позивачем у даній справі є ОСОБА_1 , яка звернулася до відповідача, Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Отже, судом апеляційної інстанції достовірно встановлено, що згідно заявлених вимог, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом безпосередньо до Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, а до керівника даної установи вимоги позивачем не пред?являлись, тому він не був залучений до розгляду у справі ні в якості відповідача, ні третьої особи на стороні відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 48 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності справи.

Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, безпосередньо відповідачем чи співвідповідачем ОСОБА_2 не є, не був залучений саме, як співвідповідач чи замінений, як належний відповідач у даній справі. Третьою особою, ОСОБА_2 у справі залучений, також не був.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що за вказаних обставин, визначальним моментом є з`ясування того, яким чином ухвалене судове рішення впливає на права, інтереси осіб, які не брали участі у справі, але вважають порушеними свої права та інтереси.

Відповідно до ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися.

Згідно ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що, виходячи з доводів апеляційної скарги, скаржник ОСОБА_2 фактично здійснює захист відповідача, представляти інтереси якого не може, бо вже не є його керівником, а є фізичною особою, але при цьому, він вказує в апеляційній скарзі, що «суд безпідставно відмовив у прийнятті від відповідача доказів», «судом було неправомірно відмовлено в клопотанні відповідача…», «судом першої інстанції було проігноровано письмові докази та інформацію, які свідчили на користь відповідача….».

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідач не уповноважував скаржника представляти інтереси установи, а оскільки він є колишнім керівником, то втратив свої повноваження, тому не може виступати від імені відповідача , не маючи законом передбачених повноважень, а жодних належних доводів стосовно порушення безпосередньо особистих прав ОСОБА_2 ухваленим рішенням районного суду ним суду апеляційної інстанції не надано та жодних підтверджень не додано до апеляційної скарги.

Посилання скаржника ОСОБА_2 на той факт, що ухвалою від 27 жовтня 2021 року Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження у справі № 695/3110/21 за позовом керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вознесенської сільської ради, виконавчого комітету Вознесенської сільської ради до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, не є підставою вважати, що саме у рішенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2021 року порушуються безпосередньо права ОСОБА_2 .

Будь-яких інших доводів, які б вказували на те, що суд першої інстанції оскаржуваним рішенням вирішив питання про права, інтереси та (або) обов?язки ОСОБА_2 не встановлено апеляційним судом, як і не наведено самим скаржником в апеляційній скарзі.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе звернути увагу, що у відповідності до ст. 352 ЦПК України безпосередньо відповідачем у даній справі є Комунальна установа «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, а відповідач не оскаржував безпосередньо рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2021 року в апеляційному порядку, що свідчить про погодження з ухваленим рішенням суду щодо часткового задоволення вимог позивача.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 при вирішенні спору не вирішувалися. Ні мотивувальна, ні резолютивна частини оскаржуваного рішення не містять будь-яких висновків щодо прав та обов`язків скаржника ОСОБА_2 , а тому відсутні підстави для висновку, що оскаржуваним рішенням допущено порушення його прав та інтересів.

Колегія суддів апеляційного суду ставиться критично до доводів скаржника стосовно того, що рішенням суду першої інстанції порушені права, свободи, інтереси та обов`язки скаржника, оскільки дані доводи не відповідають обставинам справи, нормам права, та спростовуються матеріалами справи, так як твердження скаржника про порушення права є такими, що не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи і наявними доказами, не ґрунтується на нормах закону, а тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ОСОБА_2 не доведено факту, що судом першої інстанції було порушено його права, свободи, інтереси, при ухваленні рішення від 17 червня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Комунапльної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про скасування наказу про оголошення догани та про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, у відповідності до якої, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 362, 367, 368, 374 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про скасування наказу про оголошення догани та про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 18 квітня 2022 року

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко