Справа №295/2939/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Лайчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті свого батька - громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Стаханов Луганської області, у віці 77 років.

В обгрунтування заяви вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника ОСОБА_2 , який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, отримати свідоцтво про смерть батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України є неможливим, оскільки ОСОБА_2 помер на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно для державної реєстрації смерті померлого батька, державним органом України.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі.

Представники Виконавчого комітету Житомирської міської ради та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

На підставі ст.ст. 211, 223, 294, 315, 317 ЦПК України суд вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зі змісту копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 місце проживання заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у м. Стаханові Луганської області, що підтверджується змістом свідоцтва про смерть, виданого відділом записів актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Луганської народної республіки.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Кадіївка Луганської області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» №1351-VIII від 12.05.2016 року, місто Стаханов Луганської області було перейменоване на місто Кадіївка.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими цією статтею, є недійсним і не створює правових наслідків.

В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер у м. Стаханові Луганської області, тобто на тимчасово окупованій території, про що Відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції МЮ ЛНР складений актовий запис.

Таким чином, указане свідоцтво не створює правових наслідків та разом з тим, з урахуванням специфіки обставин справи, оцінюється судом як підтвердження факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Стаханові (м. Кадіївці) Луганської області.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 на території України, оскільки документи про смерть батька видані органами, які діють на тимчасово окупованій території України, а відтак не можуть бути використаними заявником для реєстрації смерті на території України, що в свою чергу перешкоджає заявнику отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення поданої заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 263, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті- задоволити.

Встановити факт, що громадянин України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець міста Кіровобад, Азербайджан, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: Україна, Луганська обл., м. Кадіївка (попередня назва - м. Стаханов), на час смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не перешкоджає його виконанню.

Суддя О.В. Стрілецька