ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2868/22 Справа № 207/3390/21 Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року АТ КБ "Приватбанк" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

В обґрунтування своїх вимог АТ КБ "Приватбанк" посилалися на те, що 13 березня 2007 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 був укладений договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8600 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла. Спадкоємцем позичальника є ОСОБА_1 10 лютого 2021 року АТ КБ "Приватбанк" направив претензію кредитора до Другої Кам`янської державної нотаріальної контори. 29 січня 2021 року надійшла відповідь в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Жидкова В.Ю. за місцем заведення спадкової справи та 01 лютого 2021 року отримана відповідь, що 11 квітня 2018 року була заведена спадкова справа №19/2018 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та претензія кредитора долучена до матеріалів спадкової справи. 16 червня 2021 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно з якою банк пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 - заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 13 березня 2007 року становить 9268 грн. 47 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 9268 грн. 47 коп. На підставі викладеного АТ КБ "Приватбанк" просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 13 березня 2007 року у розмірі 9268 грн. 47 коп. - за тілом кредиту.

Заочним рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

В апеляційній скарзі АТ КБ "Приватбанк" просить заочне рішення суду від 23 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, АТ КБ "Приватбанк" посилалися на те, що 13 березня 2007 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 був укладений договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8600 грн (а.с.2-4).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві ( а.с.25).

Відповідно до положень п.3.3 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п.4.6 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

В п.5.2 правил користування платіжною карткою зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобов`язань та інших обов`язків за цим договором.

Пунктом 9.12 передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла (а.с.72).

Згідно з наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 за договором б/н від 13 березня 2007 року станом на 31 жовтня 2017 року, становить 9268 грн. 47 коп. - за тілом кредиту (а.с.7-15).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ "Приватбанк", суд першої інстанції посилався на їх недоведеність належними та допустимими доказами у справі, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Звернувшись до суду з вказаними позовними вимогами, АТ КБ "Приватбанк" посилалися на те, що ОСОБА_2 звернулась до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 13 березня 2007 року, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8600 грн

Позичальник ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.25).

Відповідно до положень п.3.3 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п.4.6 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

В п.5.2 правил користування платіжною карткою зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобов`язань та інших обов`язків за цим договором.

Пунктом 9.12 передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Зазначена вище заява не містить відомостей про строк дії кредитного договору.

Відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів).

Банк належним чином виконав свої зобов`язання та відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла (а.с.72).

Банк зазначав, що у порушення умов кредитного договору, за життя ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконувала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2017 року за договором б/н від 13 березня 2007 року виникла заборгованість у сумі 9268 грн.47 коп., яка складається із тіла кредиту.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він мешкав разом з померлим. Для того, щоб встановити факт сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус за місцем відкриття спадщини перевіряє в паспорті відмітку про реєстрацію проживання спадкоємця та встановлює місця реєстрації проживання померлого за довідкою органів реєстрації. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину через подання заяви до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений для цього законодавством, тобто шестимісячний строк. Своїми діями спадкоємець перериває для себе строк для прийняття спадщини і стає власником майна. Якщо спадкодавець подав заяву про відмову від спадщини у встановлений для цього строк, вважається, що він відмовився від спадщини.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Зі копії спадкової справи №19/2018 заведеної приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, 11 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.70-93).

Відповідач ОСОБА_1 є дочкою позичальника ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.81, 88).

Згідно довідки ТОВ "ЄРЦ КП" №2/8552 від 11 квітня 2018 року, на дату смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , була зареєстрована її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.79).

10 лютого 2021 року АТ КБ "Приватбанк", дізнавшись про смерть позичальника, направили до Другої Кам`янської державної нотаріальної контори претензію кредитора з проханням повідомити спадкоємців про наявність заборгованості спадкодавця перед банком та включити ці вимоги до спадкової маси (а.с.41, 42).

29 січня 2021 року Друга Кам`янська державна нотаріальна контора направили претензію кредитора до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Жидкова В.Ю. за місцем заведення спадкової справи №19/2018 до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43).

16 червня 2021 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, в якій зазначено про наявність заборгованості ОСОБА_2 на дату смерті у розмірі 9268 грн. 47 коп., яку необхідно сплатити ОСОБА_1 як спадкоємцю (а.с.45, 46).

Із наданого банком розрахунку заборгованості, виписки з особового рахунку позичальника ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 за життя користувався кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 за життя сплатила заборгованість за кредитним договором матеріали справи не містять.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості спадкодавця перед АТ КБ "Приватбанк", не довела відсутність заборгованості.

Отже, позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , як спадкоємця після смерті позичальника ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доведеними та обґрунтованими.

За таких обставин, враховуючи викладене апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" слід задовольнити, заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити.

Заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця - скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором б/н від 13 березня 2007 року, що утворилася станом на 31 жовтня 2017 року, у розмірі 9268 грн. 47 коп.- за тілом кредиту.

Стягнути з із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судовий збір у розмірі 5675 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 квітня 2022 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова