Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3330/20 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Дяченко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/3330/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 25 липня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок тяжкої хвороби не має можливості працювати та є особою з інвалідністю другої групи. Вона тривалий час змушена проходити курси реабілітації та лікування. Розмір її пенсії є незначним та позбавляє її можливості купувати ліки та медичні препарати, необхідні для підтримання її життєдіяльності.

Відповідач є працездатним, має місце роботи, яке приховує від неї, та його заробіток становить близько 18000 грн. щомісячно.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила стягувати з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, до закінчення терміну непрацездатності, до 1 жовтня 2022 року.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що після перенесеної тяжкої хвороби вона має інвалідність другої групи й позбавлена можливості працювати. Відповідач матеріально забезпечений, з 2016 року й по теперішній час неодноразово перетинав державний кордон України. В судовому засіданні 23 грудня 2021 року він пояснив, що працює без оформлення трудових правовідносин.

Окрім того, зазначає, що у липні 2021 року сталася пожежа, внаслідок якої згорів житловий будинок, у якому вона проживала разом із неповнолітньою донькою. Вказана обставина підтверджується відповідним актом.

Маючи тяжке захворювання та внаслідок втрати єдиного житла, вона не має можливості працювати , а її матеріальне становище є вкрай нужденним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач в судовому засіданні не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та пояснив, що припинив подружні стосунки з позивачкою та не має наміру її утримувати. На даний час він працює не офіційно, проте його заробіток є незначним. Звертає увагу на ту обставину, що внаслідок отриманої від сільської ради допомоги , а також гуманітарної допомоги, позивачка має задовільний матеріальний стан, який дозволяє їй забезпечити життєво-необхідні потреби та проходити курси лікування.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб. Сторони є батькам неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріали справи також свідчать, що внаслідок тяжкого онкологічного захворювання ОСОБА_1 з 1 вересня 2020 року до 1 жовтня 2022 року встановлено другу групу інвалідності. З 31 серпня 2020 року її звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників, що підтверджується довідкою «Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю РІФ-1». Розмір пенсії, яку вона отримує, становить 2100 грн. щомісячно.

Долучений до матеріалів справи акт про пожежу, складений комісією Житомирського районного управління ГУНС України у Житомирській області 12 липня 2021 року, містить інформацію про те, що 12 липня 2021 року внаслідок пожежі знищено належний позивачці житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Матеріали справи також свідчать, що протягом періоду з 2 лютого 2016 року по 2 лютого 2021 року відповідач неодноразово перетинав державний кордон України.

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 3 даної норми передбачено, що непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Відповідно до частини 4 статті 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як встановлено судом, позивач є особою з інвалідністю 2 групи. Розмір її пенсії становить 2100 грн. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений в Україні на 2022 рік у таких розмірах: з 1 січня 1934 грн., з 1 липня 2027 грн., з 1 грудня 2093 грн.

Тобто, у даному випадку пенсія, яку отримує ОСОБА_1 , незначною мірою перевищує прожитковий мінімум, однак, враховуючи ту обставину, що вона потребує проходження тривалого курсу реабілітації після перенесеного захворювання, а також постійного лікування та проходження медичних обстежень, й з огляду на те, що вона втратила житло, яке було постійним місцем проживання, можна дійти висновку про те, що вона потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є особою працездатного віку. Доказів того, що він має незадовільний стан здоров`я, який позбавляє його можливості офіційно працевлаштуватись, суду не надано.

Окрім того, ОСОБА_2 пояснив в судовому засіданні, що працює без оформлення трудових правовідносин.

Таким чином, вказані обставини свідчать про його спроможність надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10 грудня 2020 року й до часу припинення її інвалідності другої групи.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 908 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: