ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3862/21
номер провадження 2-др/695/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

представника позивача Бочарова О.М. за ордером,

представника відповідача Бибик Д.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Золотоноша заяву адвоката Бочарова Олександра Михайловича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним і скасування наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа № 695/3862/21 за позовом ОСОБА_1 з позовом до Державної установи «Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним і скасування наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 04.04.2022 позов у вказаній справі задоволено частково: визнано протиправним і скасовано наказ Державної установи «Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» від 09.12.2021 № 374-О про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ; зобов`язано Державну установу «Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, з часу відсторонення від роботи 09.12.2021 по час фактичного допущення до роботи, обраховану відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року; у задоволенні позову в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі відмовлено, у зв`язку фактичним допуском позивачки до роботи станом на день вирішення справи в суді; стягнуто з Державної установи «Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн 00 коп.

У подальшому __ представник позивачки адвокат Бочаров О.М. звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, в якому просить суд стягнути з Державної установи «Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову (професійну) допомогу адвоката в сумі 6 600 грн 00 коп.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Бочаров О.М. наполягав на задоволенні заяви, вказавши, що прохальна частина позову містить вимогу щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Також представник позивача пояснив, що до позовної заяви було надано примірник договору про надання правової допомоги, укладений між позивачем та адвокатом Бочаровим О.М., зі змісту якого відповідач мав можливість встановити орієнтовний розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача проти задоволення даної заяви заперечувала повністю, посилаючись на неспівмірність понесених витрат із складністю справи. Також представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що усі докази, які були надані стороною позивача під час розгляду даної справи надавались безпосередньо позивачкою. Також саме позивачка під час розгляду справи надавала пояснення і обґрунтування позовних вимог, а виступи представника позивачки у судових засіданнях тривали не більше декількох хвилин. Крім того представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що стороною позивача при зверненні до суду з даним позовом не надано орієнтовний розмір судових витрат на правничу допомогу, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні даної заяви.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Згідно з положенням частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з статтею 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У пункті 53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Аналогічних правових висновків Верховний Суд дотримувався і в подальшому, зокрема в постанові від 30 вересня 2020 року в справі № 559/1605/18 (провадження № 61-913св20), від 19 травня 2021 року в справі № 645/545/17 (провадження № 61-25383св18), від 16 червня 2021 року в справі № 465/3424/10-ц (провадження № 61-3038св21).

Як вбачається із матеріалів справи, адвокат Бочаров О.М. представляв та захищав інтереси позивачки ОСОБА_1 . Усі докази, які були надані стороною позивача під час розгляду даної справи надавались безпосередньо позивачкою. При цьому загальна тривалість виступів адвоката у кожному з судових засідань щодо розгляду даної справи становила не більше п`яти хвилин. Доказів щодо понесених витрат позивачкою на правову допомогу ні позивачкою, ні її адвокатом у судовому засіданні до виходу суду до нарадчої кімнати, оскільки розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, не подавались.

Відповідна заява була подана адвокатом Бочаровим О.М. 07.07.2022 (відповідно до відбитка вхідної кореспонденції суду), тобто протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

Водночас нормами ЦПК України подання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення судового рішення допускається за наявності відповідної умови, а саме у разі якщо до закінчення судових дебатів у справі або виходу суду до нарадчої кімнати, у разі якщо розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, сторона зробила про це відповідну заяву.

Однак адвокатом Бочаровим О.М. у судовому засіданні до виходу суду до нарадчої кімнати, будь-яких заяв з приводу подачі протягом 5 днів після ухвалення судового рішення доказів понесених позивачем витрат на правову допомогу суду не подавалось, що підтверджується, зокрема, фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а також визнано самим адвокатом Бочаровим О.М. у судовому засіданні щодо розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що у разі неподання відповідних доказів щодо понесення стороною витрат на правову допомогу протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому суд зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постановах у справі №922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021 у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Разом з цим, у постанові у справі №922/676/21 від 14.12.2021 Верховний Суд окремо звернув увагу, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Також при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі судом взято до уваги правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у праві № 755/9215/15-ц. Так, Велика палата Верховного Суду наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач у справі Державна установа «Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України»» відповідно до Статуту, затвердженого наказом МОЗ України від 02.06.2021 №1103 є санітарно-профілактичним закладом з охорони здоров`я, що заснований на державній власності та належить до управління МОЗ України. Центр є державною бюджетною неприбутковою установою.

Також суд погоджується з доводами представника відповідача, що заявлені адвокатом Бочаровим О.М. витрати на правову допомогу не відповідають критерію розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору з урахуванням складності справи.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з усталеною практикою Верховного Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 600,00 грн до суду надано договір № 86/2021 про надання правової допомоги від 08.11.2021, ордер на надання адвокатом Бочаровим О.М. правничої (правової) допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг) наданих відповідно до договору про надання правової допомоги № 86/2021 від 08.11.2021 на правову допомогу, товарний чек від 06.04.2022, акт приймання-передачі виконаної роботи до договору про надання правової допомоги № 86/2021 від 08.11.2021.

З наданого детального опису робіт (наданих послуг) наданих відповідно до договору про надання правової допомоги № 86/2021 від 08.11.2021 на правову допомогу вбачається, що адвокат Бочаров О.М. надав позивачці такі види правової допомоги:

1) зустріч з клієнтом 20.12.2021, дослідження документів, надання усної консультації, Витрачений час 1,0 год. Вартість роботи адвоката 1 200 грн.

2) написання позовної заяви. Витрачений час 1,0 год. Вартість роботи адвоката 2 400 грн.

3) участь у судових засіданнях 18.01.2022, 03.02.2022, 04.04.2022. Витрачений час 3,0 год. Вартість роботи адвоката 3000 грн.

Щодо першого пункту детального опису робіт суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України надання консультацій та роз`яснень, аналіз документів не відносяться до витрат на правничу допомогу. Аналіз законодавства та судової практики не є окремим видом правничої допомоги в розумінні статей 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є складовою з підготовки та оформлення позовної заяви. Тому заявлення до стягнення витрат в цій частині є безпідставним.

Щодо складення позовної заяви, суд зазначає, що позовна заява підписана представником позивача адвокатом Бочаровим О.М. Однак, загальний обсяг позовної заяви становить 6 (шість) аркушів. При цьому, ухвалою від 24.12.2021 дану позовну заяву було залишено без руху, зокрема з огляду на відсутність у позові мотивування усіх позовних вимог. А зі змісту позовної заяви та уточненої позовної заяви вбачається, що мотивування позовних вимог по суті займає близько 1 аркушу заяви, зміст решти аркушів становлять технічна інформація, цитування норм законодавства, що не потребує значних професійних затрат на її підготовку та викладення.

Також суд зауважує, що усі докази, які були надані стороною позивача під час розгляду даної справи надавались безпосередньо позивачкою. При цьому загальна тривалість виступів адвоката у кожному з судових засідань щодо розгляду даної справи становила не більше п`яти хвилин і зводились до цитування загальних положень норм права.

Відтак покладення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 600 грн на відповідача як на державну бюджетну неприбуткову установу, яка фінансується за рахунок Державного бюджету, є надмірним тягарем, який є явно не співмірним з наданими послугами адвоката.

Таким чином, на підставі викладеного вище, та враховуючи, що адвокатом Бочаровим О.М. порушено порядок і строки надання доказів розміру витрат, які сторона позивача сплатила у зв`язку з розглядом справи, суд приходить до висновку відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Керуючись ст. 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Бочарова Олександра Михайловича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним і скасування наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду в порядку та строки, передбачені ст. 353 - 355 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.04.2022.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська