БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2440/2021
Провадження № 2/497/184/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Висоцького С.О.,

за участю секретаря Войтової С.І.,

без участі сторін,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку, складаючу 0.0123 часток від земельної ділянки загальною площею 28.25 га, з кадастровим номером :01:003:0495, на території Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області, згідно державного акта на землю серії ОД №094229, виданого на ім`я ОСОБА_2 Болградською районною державною адміністрацією 11 жовтня 2005 року, яка належала ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаній в даному державному акті на землю співвласницею земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0495, як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері та не може отримати свідоцтво про право на спадщину в зв`язку з тим, що оригінал державного акта на земельну ділянку загальною площею 28.25 га (до якої входить спадкова ділянка) неможливо вилучити, оскільки в ньому вказано багато власників, однією з яких є її померла матір ОСОБА_3 , внаслідок чого на державному акті такого зразка з багатьма власниками неможливо зробити відмітку про перехід права власності на частку. Тому позивачка змушена звернутися до суду.

19.01.2022 року приватним нотаріусом Агбун М.І. на виконання ухвали суду надано копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17.02.2022 року Позивачем надано розрахунок частки земельної ділянки, що є предметом спору.

Ухвалою від 28.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розляду в судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.2).

Представник Відповідача Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.91).

Оскільки сторонами по справі було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 860 (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна також входить 0.0123 часток від земельної ділянки у межах згідно з планом, розташована на території Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області, належна померлій на підставі державного акту серії ОД № 094229, виданого 11.10.2005 року на ім`я ОСОБА_2 та ще 125-ти співвласників земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 28.25 га (а.с.11-12).

За порядковим номером 14 значиться прізвище спадкодавця ОСОБА_3 , частка у спільній власності складає 1.23.

Відділом №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 12.01.2022 року надано лист за № 29-15-0113-103/340-22 згідно наявних даних державного земельного кадастру та Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 року, у державному акті серії ОД №094229, площею 28.25 га, виданого на ім`я ОСОБА_2 (всього 140 чол.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 11.10.2005 року № 04, гр. ОСОБА_3 належить частка у спільній власності, яка вказана у відсотках та складає 1.23%. (Якщо 28.25 га становлять 100%, то 1% складає 28.25/100=0,2825 га, а 1.23% дорівнює 1.23*0,2825=0,347475 га). Якщо 100% прийняти за одиницю виміру 1, то 1,23% складає 1.23/100=0,0123 частки від 1 (а.с.84).

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є її донька, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 07.06.2005 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 15 від 20.04.1962 року (а.с.6) та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 31.08.2013 року (а.с.9).

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після її смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На день смерті спадкодавця ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , донька померлої, позивач ОСОБА_1 та онук ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 16.12.2021 року № 733 (а.с.9).

Позивач звернулася з заявою до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. про прийняття спадщини, однак 27.11.2019 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача саме на частку 0.0123 земельної ділянки оскільки в наданих документах є розбіжності щодо власників земельної ділянки, загальним розміром 28,2490 га, кадастровий номер :01:003:0495, яка розташована на території Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.16).

Згідно спадкової справи наданої приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. слідує, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулася донька померлої, позивач ОСОБА_1 , а спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини (а.с.27-75).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом першої черги, вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_3 . На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на земельну ділянку, яка складається з 0.0123 часток земельної ділянки, яка перебуває у спільній власності і є єдиним масивом розміром 28.25 га у межах згідно з планом, розташовані на території Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області, а саме 0.0123 частки від земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0495, розташованої на території Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області, належної померлій на підставі державного акту серії ОД №094229, виданого на ім`я ОСОБА_2 Болградською райдержадміністрацією 11 жовтня 2005 року, яка належала ОСОБА_3 та ще 139-ти співвласників земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 28.25 га як спадкоємиця за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, представником відповідача вимоги позивача визнано у повному обсязі.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачами відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.125,152 Земельного Кодексу України, ст.ст. 328, 373, 1216-1218, 1225, 1261, 1268, 1270, 1278, 1297 ЦК України та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 206, 211, 229, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати право власності на земельну ділянку складаючу 0.0123 часток від земельної ділянки у спільній власності, розташованої на території Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0495, належну померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ОД № 094229, виданого 11.10.2005 року на ім`я ОСОБА_2 та ще 139-ти співвласників земельної ділянки розміром 28.25 га, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Жовтневе Болградського району Одеської області, паспорт серії НОМЕР_4 виданий 07.06.2010 року Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.О.Висоцький