УХВАЛА

07 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 344/15595/19

провадження № 61-895ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Підхомна Олександра Дмитрівна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, визнання договору дарування недійсним та поділ спільного сумісного майна,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила: встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_3 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу починаючи з 01 серпня 2006 року по 22 грудня 2015 року; визнати нежитлові приміщення творчої майстерні та торгове приміщення спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір дарування укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, а саме: нежитлові приміщення творчої майстерні за адресою АДРЕСА_1 ; торгове приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 червня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу починаючи з 16 березня 2012 року по 22 грудня 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 червня 2021 року скасовано та постановлено нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01 серпня 2006 року по 22 грудня 2015 року.

Визнано нежитлові приміщення творчої майстерні за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 22,60 кв.м. та торгове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 69,3 кв.м. спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнано недійсним договір дарування, посвідчений 18 липня 2019 року, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Підхомною О. Д. за реєстровим № 1739, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , 1/2 частини торгового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

В порядку поділу майна, визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині за кожним нежитлового приміщення творчої майстерні за адресою АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину торгового приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна : 30718951 від 24 червня 2010 року про державну реєстрацію права власності за

ОСОБА_3 на нежитлове приміщення творчої майстерні за адресою АДРЕСА_1 .

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна : 30718951 від 18 липня 2019 року про державну реєстрацію права власності за

ОСОБА_1 на торгове приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

Вирішено питання щодо судових витрат.

ОСОБА_1 12 січня 2021 року звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року (повний текст складено 15 грудня 2021 року), яку оскаржує в частині визнання недійсним договору дарування від 18 липня 2019 року та визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину торгового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2022 року касаційну скаргу

заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для доплати судового збору.

Копію ухвали Верховного Суду від 03 лютого 2022 року заявниця отримала 10 лютого 2022 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням за № 953.

Заявницею 11 лютого 2022 року вимоги вказаної ухвали виконано у встановлений строк, судовий збір сплачено у повному обсязі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 19 грудня 2019 року в справі № 490/2845/17, від 10 квітня 2019 року в справі № 145/474/17, від 05 грудня 2018 року в справі № 346/5603/17, від 03 травня 2018 року в справі № 404/251/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16 та постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року в справі № 6-2407цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі підлягає відкриттю.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі в частині визнання недійсним договору дарування від 18 липня 2019 року та визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину торгового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Витребувати з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 344/15595/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Підхомна Олександра Дмитрівна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, визнання договору дарування недійсним та поділ спільного сумісного майна.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун