Номер провадження: 22-ц/813/5938/22
Номер справи місцевого суду: 495/8385/21
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової .Є.С.,

суддів: Колеснікова Г.Я., Вадовської Л.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2021 року у складі судді Шевчук Ю.В.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі від якого мають дітей: неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню дочку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також повнолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суд Одеської області від 01.07.2020 року шлюб між сторонами розірвано, діти проживають з матір`ю, батько проживає окремо. На даний час повнолітня дитини ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, через що позбавлена можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, дитина навчається в університеті на платній основі. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дітям не надає, спілкується з дітьми рідко. Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повнолітня, а також аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4 та до закінчення навчання, а саме до 30.06.2024, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суд Одеської області від 23 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/2 частини усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 07.10.2021 року до закінчення повнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 01.07.2024 року до досягнення сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; потім з 04.08.2026 року до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/2 частини усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 07.10.2021 року до закінчення повнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 01.07.2024 року до досягнення сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; потім з 04.08.2026 року до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей -сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 07.10.2021 року та до досягнення ОСОБА_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а у подальшому стягувати аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 . В іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції фактично вийшов за межі позовних вимог, оскільки при ухваленні рішення безпідставно об`єднав два окремих предмета позову, визначивши загальний розмір аліментів Ѕ частина усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісяця, які підлягають сукупному стягненню з відповідача на користь позивача на утримання як неповнолітніх дітей, так і повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позивач не заявляла вимогу про визнання мінімального розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, проте суд вийшов за межі позовних вимог, безпідставно визначив, що мінімальний розмір аліментів стягуваних на повнолітню дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнувши аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд першої інстанції безпідставно визначив їх мінімальний розмір, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку так як мінімальний розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (на відміну від неповнолітньої дитини) законодавством не визначено. Скаржник зазначив, що суд не прийняв до уваги доводи викладені ним у своєму відзиві на позов про те, що у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку так як отримує заробітну плату у розмірі 5071 грн. на місяць. Так як мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то загальний розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей буде складати 100% прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, та який у грошовому вираженні становить 2510 грн., що практично дорівнює Ѕ частині усього заробітку відповідача 5071 грн.-2510 грн=2561 грн, та саме така сума грошових коштів, після утримання аліментів, буде залишатись у відповідача на власні потреби. Апелянт також зазначив, що постановляючи рішення, суд не звернув увагу на те, що позивач не надала доказів на підтвердження розміру свого доходу та щодо інших обставин, які б свідчили про наявність чи відсутність у неї можливості утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Суд в рішенні зазначив про наявність у відповідача на утриманні непрацездатних батьків, проте не вказав при визначенні розміру аліментів, як вказана фактична обставина була врахована судом. Суд фактично стягнув аліменти у більшому розмірі, ніж просила позивач так як безпідставно визначив мінімальний розмір аліментів ще і на повнолітню доньку.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 липня 2020 року розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню дочку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також повнолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Діти сторін проживають разом з позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою N1480 від 17.09.2021 року, виданою виконавчим комітетом Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Згідно з довідкою №182, виданою Кам`янець-Подільським національним університетом ім. І. Огієнка, ОСОБА_4 навчається на 2-му курсі денної форми навчання в Кам`янець-Подільському національному університеті ім. І. Огієнка на платній основі.

Відповідно до довідки про доходи відповідача ОСОБА_5 , останній з 16.08.2021 працює в ТОВ «Мітвіркунг» та займає посаду електромеханіка торговельного та холодильного устаткувань. Згідно з вказаною довідкою заробітна плата відповідача за серпень 2021 року нарахована у розмірі 3300 грн., за вересень 2021 року у розмірі 6300 грн. Загальна сума доходу за період з 01.08.2021 по 30.09.2021 за виключенням аліментів становить 9600 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст. 183 СК України передбачено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як зазначено вище, сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню дочку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є повнолітньою.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм сімейного законодавства України (зокрема, статей 180, 181, 183 СК України) суд першої інстанції помилково не розмежував призначення аліментів окремо на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та на утримання двох неповнолітніх дітей тим самим помилково стягнув аліменти на утримання трьох дітей у розмірі Ѕ частини доходів відповідача.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання та чи повнолітні дочка, син, що продовжують навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

При цьому, слід зазначити, що лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі N 759/10277/18.

Тобто, передбачений сімейним законодавством обов`язок батьків по утриманню неповнолітніх дітей, а також повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, може бути виконаний у спосіб сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів в обох випадках суд повинен враховувати обставини, передбачені статтею 182 СК України, а при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, ще й брати до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вбачається, що відповідач у суді першої інстанції не заперечував свого обов`язку щодо утримання двох неповнолітніх дітей, згоден сплачувати аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 07.10.2021 року та до досягнення ОСОБА_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а у подальшому на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Проте, посилаючись на матеріальний стан, не погоджувався з вимогами щодо стягнення з нього аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Розмір прожиткового мінімуму, передбачений на 2021 рік для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2 395 грн., з 1 липня - 2 510 грн., з 1 грудня - 2 618 грн.; для працездатних осіб: з 1 січня - 2 270 грн., з 1 липня - 2 379 грн., з 1 грудня - 2 481 грн.

Враховуючи, що обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей покладається законом на обох батьків, і призначення аліментів судом з одного з батьків не позбавляє іншого здійснювати матеріальне утримання у розмірі достатньому для забезпечення їхніх потреб, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей -сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 07.10.2021 року та до досягнення ОСОБА_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а у подальшому на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Щодо вимоги в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд першої інстанції своїх висновків не вмотивував, послався на наявність у відповідача на утриманні батьків пенсіонерів, проте вказаним обставинам оцінки не надав.

Відповідно до довідки Старомаяківської сільради Щиряївського району Одеської області від 20.10.2021 №1334 ОСОБА_1 зареєстрований біля батьків на території сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 . Власного житла не має.

Як вбачається з довідки Старомаяківської сільради Щиряївського району Одеської області від 20.10.2021 №1335 на утриманні ОСОБА_5 перебувають батьки, які часто хворіють та потребують догляду.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З урахуванням наявності у відповідача обов`язку щодо утримання ним двох неповнолітніх дітей, а також ту обставину, що відповідач має на утриманні двох батьків пенсіонерів, враховуючи докази, надані відповідачем на підтвердження свого майнового стану (зокрема, копії довідки заробітної плати) апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суд Одеської області від 23 грудня 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 07.10.2021 року та до досягнення ОСОБА_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а у подальшому на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: