Провадження №2/524/1395/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Погрібняк О.М.,

секретар судового засідання - Марійчук Т.А.,

учасники справи та їх представники :

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Бублик О.І.,

відповідач - Кременчуцький ліцей №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області,

представник відповідача адвокат Цвик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від роботи, поновлення на роботі,

встановила:

02.12.2021 до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від роботи, поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона працює на посаді бухгалтера 9-го тарифного розряду в Кременчуцькому ліцеї №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з 15.06.2011 року. При цьому вона перебуває на посаді бухгалтера (платні послуги) за сумісництвом з 01.09.2021. 16.11.2021 їй відповідачем було вручено копію наказу № 200 о/д від 16.11.2021 «Про відсторонення від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 №2153» разом з копією наказу №201 о/д від 16.11.2021 «Про внесення доповнень до наказу № 200 о/д від 16.11.2021 «Про відсторонення від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 №2153». На підставі цих наказів вона була відсторонена від роботи з 16.11.2021. Перед відстороненням її від роботи відповідач письмово завчасно не повідомив її про обов`язкову вакцинацію та можливі наслідки її відмови від вакцинації. Вважає, що відповідач усупереч вимог ст. 286 ЦК України в протиправний спосіб намагається зібрати відносно неї інформацію про стан її здоров`я, інформацію про факти її звернення за медичною допомогою, діагнози, а також інші відомості, одержані нею при медичному обстеженні. Директор Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Наталія Мамон усупереч вимогам ч.2 ст. 14, ч.2-3 ст. 13 ЦК України, всупереч ст. 28 Конституції України намагається провести медичний експеримент відносно неї всупереч її бажанню. Ні в посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому документі, що підписані між позивачем та відповідачем зобов`язання з її боку щодо вакцинації від COVID-19 немає, так само, як і не передбачено повноваження директора на її відсторонення від роботи з підстав відсутності цього щеплення. З ініціативи власника або уповноваженого ним органу трудовий договір може бути розірвано, зокрема у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи (пункт 2 частини першої статті 40 КЗпП). Водночас таке звільнення може бути проведено лише на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок стану здоров`я, стійкого зниження працездатності працівник не може належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я. Виключно Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2010 за № 1645-ІІІ встановлюється перелік обов`язкових щеплень. Цим законом щеплення від COVID-19 не встановлено як обов`язкове, а тому відсторонення працівника з підстав ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» є незаконним та безпідставним. Отже, відмова працівника від вакцинаціі не може вважатися порушенням трудової дисципліни. Крім цього, Дорожньою картою з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію COVID-19 в Україні у 2021 - 2022 роках, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я від 24.12.2020 № 3018 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 09.02.2021 №213), встановлено, що вакцинація від коронавірусної хвороби COVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп.

Позивач просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 200 о/д від 16.11.2021 «Про відсторонення від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 № 2153», яким бухгалтера ОСОБА_1 було відсторонено від роботи,

- визнати незаконним та скасувати наказ Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 201 о/д від 16.11.2021 «Про внесення доповнень до наказу № 200 о/д від 16.11.2021 «Про відсторонення від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 № 2153», яким за суміщенням бухгалтера (платних послуг) ОСОБА_1 було відсторонено від роботи,

- зобов`язати відповідача негайно допустити ОСОБА_1 до виконання оплачуваної роботи за основною посадою бухгалтера Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та за суміщенням бухгалтера (платних послуг) Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

- стягнути з відповідача на її користь середній розмір невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи, починаючи з 16.11.2021 по дату ухвалення рішення судом у спорі.

- стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати в тому числі витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.12.2021 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Частково задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. Відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

23.02.2022 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Посилався на те, що напідставі наказу директора Ліцею №182 о/д від 29.10.2021 ОСОБА_1 була ознайомлена з Переліком професій, виробництва та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом МОЗ України від 04.10.2021 №2153. Однак остання відмовилася ставити свій підпис і замість нього написала слово «відмова». З 5.11.2021 по 15.11.2021 ОСОБА_1 була відсутня на роботі в зв`язку з перебуванням на лікарняному. 05.11.2021 за вих. №01-17/286 на адресу позивача було направлено повідомлення про обов`язковість з 08.11.2021 для працівників освіти щеплення проти COVID-19, що підтверджується поштовою квитанцією АТ «Укрпошта» від 05.11.2021. В даному повідомленні вказано про обов`язковість для працівників освіти, на період дії карантину, щеплення проти COVID-19 та необхідність після закриття листка непрацездатності з урахуванням вимог Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, наказу МОЗ України від 04.10.2021 за №2153 надати документ, що підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання проти щеплення. Крім того, зазначено, що у разі ненадання одного з вказаних вище документів позивач буде відсторонений від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст.46 КЗпП та ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Це повідомлення отримано позивачем 26.11.2021. 16.11.2021 наказами директора Ліцею №200 о/д та №201 о/д з 16.11.2021 в зв`язку з ненаданням сертифікату, що підтверджує проходження профілактичного щеплення проти COVID-19 або медичного висновку закладу охорони здоров`я про наявність абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 ОСОБА_1 була відсторонена від роботи без збереження заробітної плати до усунення причин, що зумовили відсторонення (в подальшому Накази). Оспорювані накази були прийняті на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 за № 2153 з урахуванням ст.46 Кодексу законів про працю України, ч.2 ст. ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» і у повній відповідності вимогам чинного законодавства. ОСОБА_1 була ознайомлена з вказаним вище наказами. COVID-19 віднесено до категорії особливо небезпечних інфекційних хвороб. Позивачем не надано доказів невідповідності, виданих у межах владних повноважень, Кабінетом Міністрів України як вищим органом виконавчої влади, а також МОЗ як центральним органом виконавчої влади в сфері охорони здоров`я, постанови та наказу на врегулювання трудових відносин під час дії запровадженого карантину вимогам Конституції України, Кодексу Законів про працю України, іншим законам. Крім того, Постанова КМУ та Наказ МОЗ були чинними і обов`язковими для виконання. З урахуванням норм ст.46 КЗпП, п.416 Постанови КМУ №1236, ст.26 Закону України «Про освіту», які узгоджуються між собою, помилковими є твердження позивача про відсутність повноважень директора щодо відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення проти COVID-19. Оскільки у навчального закладу станом на день видачі наказу були відсутні відомості про проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 або документи, які б підтверджували факт неухилення від вакцинації проти COVID-19 (медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, документи щодо проведення першої вакцинації проти COVID-19, довідки про відтермінування вакцинації, ін.) та з урахуванням змісту поданого заперечення на повідомлення, директор був вимушений видати оспорювані Накази про відсторонення позивача.

Вимога держави про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечної хвороби COVID-19, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими.

Порушення права позивача на працю відсутнє, так як за позивачем зберігається робоче місце, трудовий договір не припинений. Обмеження позивача було правомірним та відповідало пріоритету забезпечення безпеки життя і здоров`я учасників освітнього процесу. Отримання роботодавцем відомостей в рамках виконання обов`язків володільця у сфері трудових правовідносин для підтвердження відповідності, встановлених законодавством вимог до певної категорії працівників, в даному випадку про наявність щеплень, є правомірним і таким, що не суперечить чинному законодавству. Видання директором Ліцею оскаржуваних наказів щодо відсторонення позивача від роботи є тимчасовим заходом, а саме до усунення причин що зумовили відсторонення, метою якого є суспільний інтерес, тобто відсторонення має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету. Позивач свідомо обрав для себе позицію щодо вакцинації, відмовившись від виконання юридичного обов`язку, метою якого є захист здоров`я.

04.03.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яку в подальшому позивач уточнила та зазначила, що до відзиву долучений наказ №182 о/д від 29.10.2021 Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» про ознайомлення з наказом МОЗ №2153 від 04.10.2021. Із наказом МОЗ №2153 від 04.10.2021 вона не була ознайомлена, у зв`язку із чим в наказі написала слово "відмова". Долучений акт від 01.11.2021 за №01 є фіктивним та неправдивим, оскільки він не відповідає дійсності. Саме повідомлення від 05.11.2021 №01-17/286 Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» про відсторонення її від роботи вона отримала 26.11.2021. Вона працювала з 16.11.2021 по 01.12.2021 виконуючи свої обов`язки бухгалтера, а також виконувала іншу роботу, яка була пов`язана із її посадовими обов`язками у той час коли відповідачем не були призначені бухгалтери на її посаду. Їй не відомо, які вакцини пройшли випробування і які вакцини можливо застосувати для профілактики або лікування ковіду. В свою чергу відповідач не може повідомити, які вакцини від коронавірусу пройшли випробування та є безпечним для людини. Вважає, що відповідач порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України примушує її у протиправний спосіб прийняти вакцину, яка ще є експериментальною та проходить медичні випробування - отже це є медичним експериментом.

13.04.2022 ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука у задоволенні клопотань позивача про витребування доказів та про допит свідка відмовлено.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді позивача на відзив. Представник позивача зазначив, що докази понесенння позивачем судових витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначила, що докази понесенння відповідачем судових витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді бухгалтера в Кременчуцькому ліцеї №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з 15.06.2011, що підтверджується даними трудової книжки позивача. Позивач також перебуває на посаді бухгалтера (платні послуги) за сумісництвом.

Напідставі наказу директора Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №182 о/д від 29.10.2021 ОСОБА_1 01.11.2021 була ознайомлена з Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Позивач відмовилася ставити свій підпис про ознайомлення із вказаним наказом і замість нього написала слово «відмова». Ці обставини підтверджуються актом, складеним працівниками Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 01.11.2021 №01.

З 05.11.2021 по 15.11.2021 ОСОБА_1 перебувала на лікарняному (листки непрацездатності №1389034-1, 1761517-1).

05.11.2021 за вих. №01-17/286 на адресу позивача Кременчуцьким ліцеєм №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було направлено повідомлення про обов`язковість з 08.11.2021 для працівників освіти зробити щеплення проти COVID-19, яке отримано позивачем 26.11.2021, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» від 05.11.2021 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В цьому повідомленні було запропоновано ОСОБА_1 після закриття листка непрацездатності з урахуванням вимог Постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2020 №1236, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 за №2153 надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання проти щеплення. Було також повідомлено, що у разі ненадання одного з вказаних вище документів позивач буде відсторонена від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст.46 КЗпП та ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

16.11.2021 наказом директора Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №200 о/д «Про відсторонення від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021№ 2153», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, керуючись Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2020 №1236 зі змінами від 20.10.2021 №1096, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153, відповідно до ст.. 46 КЗпП, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» бухгалтера ОСОБА_1 з 16.11.2021 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з ненаданням сертифікату, що підтверджує проходження профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 або медичного висновку закладу охорони здоров`я про наявність абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 до усунення причин, що зумовили відсторонення.

16.11.2021 наказом директора Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №201 о/д «Про внесення доповнень до наказу №200 від 16.11.2021 «Про відсторонення від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021№ 2153», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, керуючись Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2020 №1236 зі змінами від 20.10.2021 №1096, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153, відповідно до ст.. 46 КЗпП, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» бухгалтера (платні послуги) на умовах сумісництва ОСОБА_1 з 16.11.2021 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з ненаданням сертифікату, що підтверджує проходження профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 або медичного висновку закладу охорони здоров`я про наявність абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 до усунення причин, що зумовили відсторонення.

Відповідно до вказаних наказів на час відсторонення позивача за нею зберігається її робоче місце і подання сертифікату, що підтверджує проходження профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 або медичного висновку закладу охорони здоров`я про наявність абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 є підставою для видання наказу про її допуск до роботи.

Із вказаними наказами ОСОБА_1 була ознайомлена 16.11.2021.

Позивачем роботодавцю не було надано медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації, що могло б стати підставою для її не відсторонення від роботи. Більше того, як вбачається із позовної заяви, у неї немає та не було наміру проходити вакцинацію, оскільки вона вважає, що положення наказу Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 є незаконними, суперечать Конституції України та нормам міжнародного права, а саму вакцину проти COVID-19 називає "експериментальною". В судовому засіданні позивач підтвердила, що станом на час розгляду справи вона профілактичне щеплення проти COVID-19 не отримала.

Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що вона отримала повідомлення про обов`язковість з 08.11.2021 для працівників освіти отримати щеплення проти COVID-19 лише 26.11.2021, а тому роботодавець незаконно відсторонив її від роботи з 16.11.2021. 01.11.2021 ОСОБА_1 було ознайомлено з Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», а отже вона була обізнана про необхідність проходження працівниками закладів освіти профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. В свою чергу позивач не лише станом на 16.11.2021, а і станом на час розгляду справи, маючи достатньо часу, профілактичне щеплення проти COVID-19 не отримала та не надала роботодавцю висновку закладу охорони здоров`я про наявність абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19.

Наказами директора Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №82 о/д від 01.03.2022 «Про зупинення дії наказу №200 о/д від 16.11.2021 «Про відсторонення від роботи працівників обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021№ 2153» та №83 о/д від 01.03.2022 «Про зупинення дії наказу №201 о/д «Про відсторонення від роботи працівників обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021№ 2153» з урахуванням набрання чинності 28.02.2022 наказом Міністерства охорони здоров`я №380 від 25.02.2022 «Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153» та введенням воєнного стану в Україні відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» зупинено дію наказів директора Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №200 о/д та №201 о/д від 16.11.2021 до завершення воєнного стану в Україні, позивача допущено до роботи з 02.03.2022.

Відповідно до п. а, б ст. 10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Стаття 46 КЗпП України передбачає можливість відсторонення працівників від роботи лише у випадках, прямо передбачених законодавством.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та ст. 27 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" в Україні обов`язковими є профілактичні щеплення проти туберкульозу, поліомієліту, дифтерії, кашлюка, правця та кору.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік № 2153). Відповідно до цього Переліку в редакції станом на час винесення оскаржуваних наказів, обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягали працівники: центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. В подальшому перелік було доповнено.

Цим наказом передбачається, що щеплення є обов`язковим в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку № 2153 медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 N 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2011 за № 1161/19899 (у редакції наказу МОЗ від 11.10.2019 № 2070).

Міністерство юстиції України зробило висновок, що наказ Міністерства охорони здоров`я України № 2153 відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статті 8 Конвенції "Право на повагу до приватного і сімейного життя", а також практиці Європейського суду з прав людини, свідченням чого є реєстрація цього наказу Міністерством юстиції України.

Державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів (п. 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 28.12.1992 № 731)

Таким чином, якщо ставити питання обов`язковості вакцинування для працівників з наведеного вище переліку № 2153, то його можуть не робити лише ті працівники, які мають саме абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень.

Протипоказання до вакцинації може встановлювати сімейний або лікуючий лікар та надати відповідний висновок про тимчасове чи постійне протипоказання або про відтермінування через COVID-19 в анамнезі. Якщо в пацієнта є протипоказання до щеплення однією з вакцин проти COVID-19 за можливості особа має вакцинуватися іншими типами вакцин.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 має такий стан здоров`я, що є перешкодою для вакцинування.

Пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року N 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV- 2" (згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1096 від 20.10.2021) керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити:

- контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153;

- відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком N 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; а також

- взяти до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу"; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Пункт 41-6 Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 26.03.2022 було доповнено абзацом, відповідно до якого положення цього пункту не застосовуються на період воєнного стану.

Відсторонення працівника від роботи слід розуміти як один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання.

Тимчасове увільнення працівника від виконання його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи на умовах та з підстав, встановлених законодавством, по суті не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам.

Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Відповідач видавши оспорювані накази застосував відсторонення позивача від роботи, оскільки це прямо передбачено законодавством, та відповідно до вимог п. 41-6 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 (в оновленій редакції).

Бездіяльність роботодавця з відсторонення працівників може мати негативні наслідки для нього, оскільки статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення "Порушення правил щодо карантину людей" визначено, що за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, він може бути притягнений до адміністративної відповідальності.

Працівники мають право на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством (ст. 2 КЗпП України).

В законодавстві України відсутня норма, яка дозволяла б примусову вакцинацію. Навіть якщо щеплення обов`язкове, змусити будь-кого вакцинуватися примусово неможливо, а тому у разі відсутності вакцинації діюче законодавство дозволяє відсторонювати деяких працівників без виплати заробітної плати.

У рішенні від 15.03.2012 у справі "Соломахін проти України" (заява № 24429/03) ЄСПЛ сформулював правовий висновок, що обов`язкове щеплення як примусовий медичний захід є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції право на повагу до приватного життя особи, що включає фізичну та психологічну недоторканність особи. Порушення фізичної недоторканності заявника можна вважати виправданим для дотримання цілей охорони здоров`я населення та необхідності контролювати поширення інфекційного захворювання.

Для визначення законності таких втручань ЄСПЛ вказує на те, що "аби визначити, що це втручання потягнуло за собою порушення ст. 8 Конвенції, суд повинен (має) обґрунтувати доцільність та виправданість таких дій відповідно до другого абзацу цієї статті тобто встановити, чи є втручання виправданим "відповідно до закону" і чи має воно на меті законні цілі, і чи були вони "виправданими в демократичному суспільстві".

Досліджуючи питання наявності закону, ЄСПЛ в ухваленому 08.04.2021 рішенні (п. 266) у справі "Вавржичка та інші проти Чеської Республіки (заява N 47621/13) наголосив таке:

"Суд повторює, що оспорюване втручання мало би опиратися на певну законодавчу базу внутрішнього законодавства, при чому ці закони повинні бути як адекватно доступними, так і сформульованими з достатньою точністю, аби дозволити тим, до кого вони застосовуються, регулювати свою поведінку і, при необхідності, з відповідними порадами передбачити до ступеня, який є розумним заданих обставин, наслідки, які можуть спричинити за собою дані дії (див., наприклад, Дубська і Крейзова проти Чеської Республіки [GC], N N 28859/11і 28473/12, § 167, 15листопада 2016 р., з додатковим посиланням)."

ЄСПЛ встановив, що втручання у приватне життя у вигляді обов`язку зробити щеплення ґрунтується на законі, а тому у цьому немає порушень.

В Україні таким законом є Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб".

Розглядаючи питання, чи є мета, за для якої був встановлений обов`язок робити щеплення, законною, ЄСПЛ навів наступні аргументи (п. 272):

"Що стосується мети, яку переслідує обов`язкове вакцинування, як стверджує Уряд і визнано національними судами, ціллю відповідного законодавства є захист від хвороб, які можуть становити серйозну загрозу для здоров`я населення. Це стосується як тих, хто отримує відповідні щеплення, так і тих, хто не може бути вакцинованим, і, таким чином, знаходиться в групі осіб високого ризику інфікування, покладаючись на досягнення високого рівня вакцинації в суспільстві в цілому для захисту від розглянутих заразних хвороб. Ця мета відповідає цілям захисту здоров`я і захисту прав інших осіб, визнаним статтею 8".

А у відповідь на питання необхідності в демократичному суспільстві обов`язкової вакцинації суд наводить такі доводи (п. 285):

"… Хоча система обов`язкових вакцинацій не єдина і не найпоширеніша модель, прийнята європейськими державами, Суд повторює, що в питаннях політики в галузі охорони здоров`я національні влади найкраще можуть оцінити пріоритети, використання ресурсів і соціальних потреб. Усі ці аспекти є актуальними в даному контексті, і вони підпадають під широку свободу розсуду, яку Суд повинен надати державі-відповідачу.

В контексті охорони здоров`я найкращим інтересам суспільства служить забезпечення найвищого досяжного рівня здоров`я. Коли справа доходить до імунізації, мета повинна полягати в тому, щоб кожна людина була захищена від серйозних захворювань. У переважній більшості випадків це досягається за рахунок обов`язкових щеплень. Ті, кому таке лікування не може бути призначено, побічно захищені від інфекційних захворювань, поки в їх оточенні підтримується необхідний рівень вакцинації, тобто їх захист забезпечується колективним імунітетом.

Таким чином, якщо вважати, що політика добровільної вакцинації недостатня для досягнення і підтримки колективного імунітету або колективний імунітет незалежний від природи захворювання (наприклад правця), національні влади можуть розумно ввести політику обов`язкової вакцинації для досягнення відповідного рівня захисту від серйозних захворювань".

З цих підстав суд визнав, що рішення застосувати обов`язкову вакцинацію має вагомі причини.

Стосовно наслідків, які чітко передбачені в основному законодавстві, недотримання загальних правових обов`язків, спрямованих на охорону, зокрема здоров`я людей, то суд зауважує, що вони по суті захисні, а не каральні за своїм характером.

Щодо доводів позивача про сумнівність ефективності вакцини, то ЄСПЛ посилається на загальний консенсус щодо життєвої важливості такого заходу та засобу захисту населення від хвороб, які можуть мати серйозні наслідки для здоров`я людини та які в разі серйозних спалахів можуть викликати проблеми в суспільстві. Зважаючи на те що частота ускладнень є досить незначною, однак безсумнівно, їх виникнення є досить загрозливим для здоров`я людини, органи Конвенції підкреслили важливість прийняття необхідних запобіжних заходів перед вакцинацією… Очевидно, це стосується перевірки в кожному окремому випадку можливих протипоказань. Це також відноситься до моніторингу безпеки застосовуваних вакцин. У кожному з цих аспектів Суд не вбачає підстав ставити під сумнів адекватність національної системи вакцинації. Вакцинація проводиться медичними працівниками тільки при відсутності протипоказань, які попередньо перевіряються відповідно до звичайного протоколу, відповідні медичні працівники зобов`язані повідомляти про будь-які підозри на серйозні або несподівані побічні ефекти. Відповідно, безпека використовуваних вакцин знаходиться під постійним контролем компетентних органів".

Стосовно порушення прав на працю, про що зазначає позивач, яка відмовилась від щеплення, ЄСПЛ зазначив таке (п. 306):

"Суд визнає, що відсторонення позивача від роботи означало втрату заробітної плати і як наслідок позбавлення засобів існування. Однак це було прямим наслідком її рішення свідомо обрати саме цей шлях для себе особисто, відмовитися від виконання юридичного обов`язку, метою якого є захист здоров`я".

У постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 682/1692/17 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Тобто в цьому питанні принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, тобто є виправданим.

Верховний Суд у постанові від 10 березня 2021 року у справі № 331/5291/19 зазначив що інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні безпеки життя і здоров`я її громадян. Держава, встановивши правило про те, що без щеплень дитина не може бути допущена до занять, не тільки реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учнів та працівників школи або дитячого садка, а й захищає таким чином власне дитину, яка не отримала профілактичних щеплень. З огляду на суспільні інтереси тимчасове відсторонення дитини від занять (до проведення щеплення, отримання позитивного висновку лікарсько-консультативної комісії) не призвело до порушення конституційного права на освіту, яку вона може отримати в інших формах.

Держава, встановивши відсторонення працівників закладів освіти від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й самих дітей.

Отже, право позивача на працю у навчальному закладі було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки ОСОБА_1 відмовилася від обов`язкового щеплення та не надала будь-яких доказів, що вона має такий стан здоров`я, який є перешкодою для вакцинування.

Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети, та є цілком необхідним у демократичному суспільстві.

Керівник навчального закладу, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення ОСОБА_1 .

Доводи позивача про те, що щеплення проти COVID-19 не відноситься до переліку профілактичних та обов`язкових щеплень визначених Законом і не може бути підставою для відсторонення від роботи особи в разі відмови від участі в такому не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 № 2153 затверджено Перелік № 2153, відповідно до якого обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники, зокрема, закладів загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

З вищенаведених підстав також є неспроможними доводи позивача про те, що втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень не ґрунтується на законі, а на незаконному підзаконному акті.

Наслідком рішення позивачки за відсутності абсолютних протипоказань відмовитися від вакцинації, метою якої є захист від хвороби, яка може становити серйозну загрозу для здоров`я населення, було саме відсторонення її від роботи, при наявності можливості уникнення такого за умови відповідних протипоказань щодо вакцинації, задля забезпечення загального блага у формі права на охорону здоров`я, що, крім іншого, гарантоване ст. 3, 27 та 49 Конституції України, гарантування безпеки як власне позивачки, так і іншим співробітникам, відвідувачам навчального закладу та є необхідним у демократичному суспільстві.

Щодо тверджень позивача про те, що інформація щодо щеплень є конфіденційною суд зауважує таке.

Статтею 39-1 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" передбачено, що пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта.

Інформація про наявність профілактичного щеплення не включає в себе відомостей щодо звернень до лікаря та/чи діагнозу, не є конфіденційною в розумінні норм ст. 39-1 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я".

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Наказом Міністерства охорони здоров`я №380 від 25.02.2022 «Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153» зупинено дію наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.10.2021 за № 1306/36928, до завершення воєнного стану в Україні.

На виконання цих норм наказами директора Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №82 о/д від 01.03.2022 та №83 о/д від 01.03.2022 зупинено дію наказів директора Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №200 о/д та №201 о/д від 16.11.2021 до завершення воєнного стану в Україні, позивача допущено до роботи з 02.03.2022.

Суд вважає, що вимоги позивача про допуск її до роботи з підстав, наведених у позові та стягнення заробітної плати не підлягають до задоволення, оскільки відсторонення від роботи є своєрідне призупинення трудових правовідносин, на період відсторонення робоче місце за працівником зберігається та відсутні підстави для визнання незаконним відсторонення позивача від роботи із зупиненням виплати заробітної плати.

Незважаючи на те, що станом на час розгляду справи позивача тимчасово допущено до роботи до завершення воєнного стану в Україні, такий допуск є тимчасовим та здійсненим з інших підстав, ніж зазначені у позові, тому позовна вимога про допуск позивача до роботи за таких обставин задоволенню не підлягає.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.12.2021 було частково задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з позивача на користь держави підлягає стягненню недоплачений нею при поданні позову судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Кременчуцького ліцею №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від роботи, поновлення на роботівідмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2022 року.

Учасники справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Кременчуцький ліцей №10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, адреса місцезнаходження: вул. Лейтенанта Покладова, буд. 8, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, .

Головуючий суддя О.М. Погрібняк