ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1851/11 Номер провадження 22-ц/814/165/22Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Дорош А.І., Пилипчук Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Ряднини І.В.,

боржника - ОСОБА_1 ,

представника боржника - адвоката Шеховцова І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2021 року

у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника

УСТАНОВИВ:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

В липні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, відповідно до якого вказував, що на виконанні у нього перебуває виконавче провадження №64480296, до складу якого входять: виконавче провадження №64466106 з примусового виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави №2-1851/11 від 30.08.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судових витрат в розмірі 1 820,00 грн. та виконавче провадження №64465844 з примусового виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави №2-1851/11 від 30.08.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості по кредитному договору в розмірі 95 039,61 доларів США. Постановою від 11.02.2021 року виконавчі провадження №64465844 та №64466106 об`єднані в одне виконавче провадження №64480296. Боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, на виклики державного виконавця не з`являється, заходів для виконання виконавчого документу не вживає.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2021 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки в даті (а.с. 163), подання приватного виконавця задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання приватного виконавця.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу;

Скаржник вказувала, що ухвала місцевого суду містить ряд недоліків, зокрема щодо невірності дат: подання датоване 27.07.2020 року, а в ньому наведено посилання на об`єднання проваджень 11.02.2021року.

Зазначала, шо їй не було відомо про відкриття виконавчих проваджень. У квартирі по АДРЕСА_1 вона з 2015 року не проживає, знята з реєстрації, а проживає в АДРЕСА_2 .

Від виконання судового рішення вона не ухиляється, а Банком її боргові вимоги до неї були закриті.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та прохав ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Щодо явки учасників справи

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її адвокат, ОСОБА_3 , апеляційну скаргу підтримали.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. 11.04.2022 надав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник стягувача, ПАТ АБ «Укргазбанк», у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи (що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання повістки 01.04.2022), неявка якого не перешкоджає розгляду справи.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича перебуває виконавче провадження №64480296, до складу якого входять: виконавче провадження №64466106 з примусового виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави №2-1851/11 від 30.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судових витрат в розмірі 1820.00 грн. та виконавче провадження №64465844 з примусового виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м .Полтави №2-1851/11 від 30.08.2012 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості по кредитному договору в розмірі 95039.61 доларів США. Постановою від 11.02.2021 року виконавчі провадження №64465844 та №64466106 об`єднані в одне виконавче провадження №64480296.

Також, місцевий суд встановив, що приватним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 11.02.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку (направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою боржника, яка вказана у виконавчому документі: АДРЕСА_1 ).

Того ж дня, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення реального виконання судового рішення, приватним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Вказана постанова про арешт майна також направлена боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, яка вказана у виконавчому документі.

Крім того, всі процесуальні документи по виконавчому провадженню №64480296 також було направлено виконавцем за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 . Постанову із документами виконавчого провадження було повернуто адресу приватного виконавця, що свідчить про умисне ухилення боржника від отримання поштової кореспонденції від приватного виконавця.

У ході виконавчого провадження вчинено дії, в результаті яких встановлено, що:

-на підставі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - за боржником нерухоме майно не зареєстровано;

-згідно з відповідей з ДФС України ПФУ - боржник отримувачем пенсії не являється;

-на підставі відповіді з МВС України - за боржником транспортних засобів не зареєстровано;

-згідно відповіді з Національної комісії цінних паперів фонду ринку - боржник значними пакетами акцій емітентів не володіє;

-на підставі відповіді з Управління Держпраці у Полтавській області - великотонний та інший технологічний транспорт не реєструвався за боржником;

-згідно відповіді Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів - боржник не зареєстрований як власник тварин;

-на підставі відповіді з Державної служби морського та річкового транспорту України - відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є боржник;

-на підставі відповіді з АТ КБ «Приват Банк» та АТ «Універсал Банк» - виявлено наявність у боржника відкритих рахунків. Постановою приватного виконавця від 26.03.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, в межах суми стягнення та направлено до банківських установ платіжні вимоги на примусове списання коштів. Проте, грошові кошти на рахунках боржника відсутні.

-за повідомленням Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області - боржник документована 22.05.2014 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , орган видачі 5301.

-згідно відповіді з Державної прикордонної служби України - у період з дати видачі виконавчого листа боржник активно перетинала державний кордон з невідомою метою, маючи при цьому невиконане грошове зобов`язання.

Всі постанови в рамках виконавчого провадження направлялись боржнику рекомендованою поштою з повідомленням, як того вимагає Закон України «Про виконавче провадження», на всі відомі адреси боржника, в тому числі на адресу місця реєстрації та адресу місцезнаходження майна боржника, проте всі конверти було повернуто на адресу приватного виконавця з відміткою «про закінчення встановленого строку зберігання».

При цьому, боржнику відомо про відкрите відносно нього виконавче провадження, оскільки ним особисто отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, а відповідно, відомо і про існування боргу та рішення суду про стягнення заборгованості.

Встановивши вказані обставини місцевий суд дійшов висновку, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, на виклики приватного виконавця боржник не з`являється, заходів для виконання виконавчого документу не вживає.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Про ухилення боржника від добровільного виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру неподання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно не з`являтися на вимогу виконавця; не надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 достовірно було відомо про рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 травня 2011 року, рішення Апеляційного суду Полтавської області від 07 листопада 2011 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2012 року.

Згідно з цими судовими рішеннями з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 95 039,61 доларів США та судові витрати в розмірі 1 820,00 грн. (а.с. 53- 71)

Щодо доводів скаржника про відсутність ухилення від виконання судового рішення

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавче провадження відкрито 11 лютого 2021 року. В межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», приватний виконавець здійснив всі необхідні дії як щодо направлення боржнику за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі, та йому відомою, постанови про відкриття виконавчого провадження, так і вчинив інші дії, спрямовані на повне виконання, в тому числі, щодо наявності в боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

ОСОБА_2 вказує, що з письмової згоди стягувача від 29.09.2017 року вона відчужила належну їй квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка перебувала в іпотеці, а виручені від продажу грошові кошти в розмірі 551 800 грн. внесла на погашення боргу, однак, зазначене не свідчить про те, що ОСОБА_2 повідомляла приватного виконавця про нове місце свого проживання чи відсутність боргу.

За таких обставин, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_2 , як боржник, належним чином повідомлена про відкрите відносно неї виконавче провадження є вірним, в зв`язку з чим є вірними і висновки про наявність ухилення від виконання судового рішення, що проявляється у бездіяльності особи, невиконання вимог приватного виконавця у встановлений строк.

Місцевим судом оцінку доказів у справі проведено у відповідності і з вимогами ст. 89 ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність боргу та врегулювання спору із стягувачем

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі листи неодноразово пред`являлися стягувачем до виконання, про що свідчать відмітки у виконавчих документах. (а.с. 6-9)

Крайній раз виконавчий лист було повернуто стягувачу виконавчою службою 25.07.2018 року з підстав, передбачених п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення постанови), про що наявна відмітка виконавця у виконавчому документі. (а.с. 7)

У відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час повернення виконавчого документа), п. 2 ст. 37 передбачав повернення виконавчого документу стягувачу у випадку коли у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З наданих в ході апеляційного розгляду справи доказів вбачається, що починаючи з 2012 року ОСОБА_1 судове рішення виконано частково.

Так, стягувач ПАТ АБ «Укргазбанк», листом від 16.11.2021 року повідомив про те, що на даний час наявна заборгованість ОСОБА_1 , яка є значною. (а.с.134)

Долучені до матеріалів справи інші докази свідчать про те, що в останній раз добровільне виконання судового рішення мало місце в 2017 році, в тому числі, дії щодо добровільного продажу за згодою банку предмета іпотеки - квартири в АДРЕСА_1 . (а.с. 135-147)

Апеляційний суд зазначає, що на час апеляційного розгляду справи до апеляційного суду не подано жодних доказів, які б підтвердили той факт, що ОСОБА_1 вчинила дії, які б свідчили про оспорення нею заборгованості чи скарження постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо вважає, що борг відсутній, чи вчиняла інші дії, спрямовані на доведення цієї обставини.

В межах даного провадження вказані обставини встановленню не підлягають (принцип змагальності та диспозитивності цивільного процесу).

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 за сімейними обставинами необхідно виїхати за межі України також не є підставою для скасування ухвали місцевого суду в апеляційному порядку.

В межах чинного законодавства ОСОБА_2 не позбавлена можливості, за наявності доказів та підстав, звернутися до місцевого суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Апеляційним судом не встановлено порушення ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, оскільки вказане обмеження передбачене національним законодавством, переслідує легітимну мету, є пропорційним (наявне дотримання балансу прав та інтересів), разом із тим чинне законодавство України містить механізми скасування такого обмеження. Зокрема редакція цивільно процесуального кодексу України від 03 липня 2018 року, якою статтю 441 ЦПК України було доповнено пунктами, відповідно до яких суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника; цю заяву суд розглядає у десятиденний строк; ухвала за результатами розгляду цієї заяви може бути оскаржена; відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність такого скасування.

При цьому, апеляційним судом враховано правові висновки, які містяться в рішенні Європейського суду з прав людини «Стетсов проти України» де констатовано порушення статті 2 Протоколу №4 до Конвенції (свобода пересування) довготривалим обмеження фізичної особи у праві виїзду закордон, та правові висновки, які містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 761/31233/14-ц.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

У відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374, 375 ЦПК України апеляційний суд залишає рішення місцевого суду без змін, якщо воно ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Встановивши, що бездіяльність боржника свідчить про його ухилення від виконання судового рішення, місцевий суд ухвалив вірне рішення про задоволення подання приватного виконавця.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді А.І. Дорош

Л.І. Пилипчук