"11" квітня 2022 р. Справа № 363/562/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши заяву Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії місць загального користування з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії місць загального користування з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 2 758, 91 грн., яка склалась за період з 01.12.2015 року по 01.05.2020 року.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, а також, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість, яка утворилася з 01.12.2015 року по 01.05.2020 року у розмірі 2 758, 91 грн.

Однак згідно довідки про розрахунки за надані послуги, вбачається що сума боргу, яку просить стягнути заявник нарахована за період з грудня 2015 року по травень 2020 року, тобто за період більший ніж три роки до дати звернення з заявою про видачу судового наказу до суду.

Із зазначеними вимогами заявник звернувся до суду 31 січня 2022 року, тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦПК України трирічного строку позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період поза межами позовної давності.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при видачі судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, він буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Враховуючи викладене, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, оскільки, подана заява містить вимогу про стягнення з боржника заборгованості за період, що перевищує строк позовної давності, роз`яснивши заявнику його право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити коммунальному підприємству «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради у видачі судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії місць загального користування з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Б. Баличева