П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 757/8009/21-ц

Номер провадження № 22-ц/824/1388/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Бусик О. Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», з урахуванням подальших уточнень, про відшкодування збитків.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 жовтня 2017 року позивач придбав з аукціону державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України автомобіль марки ЗАЗ Daewoo Sens, 2002 року випуску, який реалізовувався за боргові зобов`язання попереднього власника ОСОБА_2 за 37 001 грн.

18 жовтня 2017 року позивач отримав акт про проведені електронні торги, а 31 жовтня 2017 року зареєстрував право власності на вказаний автомобіль за собою.

За заявою відповідача до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про заборону на відчуження автомобіля марки ЗАЗ Daewoo Sens, 2002 року випуску, підстава обтяження: договір застави НАА0ЕА000072155 від 09 квітня 2008 року.

Позивач зазначає, що не має відношення до вищевказаного договору, як і будь-якої заборгованості перед відповідачем.

У зв`язку з наведеним, позивач неодноразово звертався до банку щодо зняття обтяження з його автомобіля. Разом з тим, станом на день звернення позивача до суду, обтяження з його автомобіля знято не було.

Таким чином, позивач не має змоги розпоряджатися автомобілем, що завдає йому значних збитків, які він просить стягнути з відповідача.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року (а.с. 185-188) у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування збитків, відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу у якій, просив рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року скасувати або змінити, та його позовні вимоги, задовольнити, або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що у оскаржуваному рішенні судом зазначено про заперечення відповідача щодо задоволення позовних вимог, хоча останній проти таких вимог й не заперечував.

На думку скаржника, оскаржуване рішення містить недостовірні відомості.

Скаржник зазначає, що протиправною поведінкою банку є неправомірне внесення запису 27 листопада 2017 року та відмова видалити такий запис. Доказів правомірності внесення запису з даними: договір застави № НАА0АЕ000072155; строком з 09.04.2008р. до 27.11.2022р.; сума 7566,71 дол. США, відповідачем не надано, а відтак, така відмова є протиправною.

На думку скаржника, судом першої інстанції було взято на себе обов`язок відповідача по справі та внесено заперечення щодо позовних вимог, які відповідачем не заперечувалися.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

20 грудня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з відповідними підтвердженнями про направлення його скаржнику.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження відповідачем було отримано 06 грудня 2021 року, а відзив на апеляційну скаргу направлено 13 грудня 2021 року, тобто в строк, встановлений вищевказаною ухвалою.

З вказаного відзиву вбачається, що відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду, без змін.

На думку відповідача, скаржником не надано доказів на підтвердження наявності в його діях протиправної поведінки та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками завданими позивачу, а також доказів того, що в наслідок реєстрації обтяження у вигляді заборони відчуження автомобіля, позивачу завдано збитків на суму 87 651 грн. 77 коп.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що внаслідок реєстрації обтяження у вигляді заборони відчуження на транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO, номер кузова НОМЕР_1 , позивачу були завдані збитки на суму 87 651 грн. 77 коп.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 09 квітня 2008 року між ЗАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір застави авототранспорта, НАА0АЕ000072155, об`єктом обтяження за яким є транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO, № кузова НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 (а.с. 149-150).

05 грудня 2013 року Чугуївським міським судом Харківської області видано виконавчий лист № 2-1783/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованості за кредитним договором в сумі еквівалентній 7 681,20 доларів США та судові витрати в сумі 608 грн. 78 коп. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн.

З метою виконання вищевказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 52650843 у межах якого, 18 жовтня 2017 року ДП «Сетам» проведено електронні торги з продажу транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_1 , сірого кольору, переможцем яких став ОСОБА_1 (а.с. 65).

31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_1 , колір: сірий (а.с. 66).

27 листопада 2017 року Дніпровською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» внесено відомості про обтяження, а саме, заборонено відчужувати транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO, № кузова НОМЕР_1 ; підстава обтяження: договір застави НАА0АЕ000072155 від 09 квітня 2008 року ; обтяжувач: ПАТ «КБ «Приватбанк»; боржник: ОСОБА_2 (а.с. 67-68).

Листом від 12 березня 2018 року АТ «КБ «Приватбанк» повідомило ОСОБА_3 про те, що у банку немає можливості виконати вимоги ОСОБА_3 щодо зняття обтяження з автомобіля (а.с. 73).

Згідно листа Міністерства юстиції України від 20 квітня 2018 року, обтяження ПАТ «КБ «Приватбанк» зареєстровано 27 листопада 2017 року, тобто після складення 18 жовтня 2017 року державним виконавцем акту про проведені електронні торги та винесення постанови про зняття арешту з майна (а.с. 74).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, під збитками слід розуміти матеріальну шкоду, що виражається у зменшенні майна особи в результаті порушення належного їй майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Так, зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача збитки, завдані йому у зв`язку з наявністю запису про заборону відчуження транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO, № кузова НОМЕР_1 , внесеного на підставі заяви відповідача. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що діями відповідача позивачу були завдані збитки, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Посилання скаржника на те, що відповідачем не заперечувались його позовні вимоги, спростовується наявним в матеріалах справи відзивом на позовну заяву.

Посилання скаржника на те, що оскаржуване рішення містить недостовірні відомості, є безпідставним.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на протиправність поведінки банку у зв`язку з внесенням запису про обтяження та відмовою видаляти такий запис, оскільки в даному випадку, предметом позову є стягнення збитків у зв`язку з внесенням запису про обтяження, яке позивач, не оскаржує. Таким чином, підстави вважати, що таке обтяження будь-яким чином завдає збитки позивачу, у суду апеляційної інстанції, відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.А. Нежура

В.В. Соколова