Справа № 678/1365/21
Провадження № 2-др/678/1/22
11 квітня 2022 року смт.Летичів
Летичівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого-судді Лазаренка А.В.,
при секретарі судового засідання Непийвода Л. Д.
за участі заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Летичів заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Бейлика Артура Беніаміновича про ухвалення додаткового рішення та включення до судових витрат позивача витрат на професійну правничу допомогу,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бейлик А. Б. звернувся в суд із позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
03 березня 2022 року Летичівським районним судом Хмельницької області позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було задоволено у повному обсязі.
11 березня 2022 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та включення до судових витрат позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100 000 грн.
21 березня 2022 року представник заявника ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
25 березня 2022 року судове засідання було відкладено на 11 квітня 2022 року у зв`язку із неявкою заявника.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник підтримали подану заяву, з підстав, наведеній у ній, просять її задовольнити.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які представник заявника ОСОБА_2 посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Велика Палата Верховного Суду висловила наступну правову позицію у постанові від 19 лютого 2020 року № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інші проти України (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України , від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу розумного обґрунтування розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
На підтвердження права надання позивачу правової допомоги адвокатом у Летичівському районному суді адвокат надав договір про надання професійної правничої допомоги від 20 жовтня 2021 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 (далі Замовник або Клієнт) - та адвокатом Бейликом Артуром Беніаміновичем (далі - Адвокат), відповідно до яких адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу Замовнику на підставах, в порядку і обсязі, визначеному у Договорі за погодженням Сторін.
Відповідно до п. 5.2. Договору, вартість послуг та порядок оплати гонорару за даним договором визначається згідно з Додатком (додатками) до Договору, що є невід`ємними частинами Договору, та складає суму коштів, сплачених або які підлягають сплаті Замовником Адвокату за цим договором. Визначення розміру вартості правничої допомоги за певний строк чи конкретну дію або справу здійснюється Адвокатом та відображається в акті приймання-передачі послуг, що складається у двох екземплярах, які направляються Адвокатом Замовнику.
Крім того, додатком №1 до договору про надання правничої допомоги від 20 жовтня 2021 року встановлено, що сторони погодили, що гонорар Адвоката за надання правничої допомоги згідно із п. 1 та п. 2 даного Додатку є фіксованим та становить 100 000 грн. (пункт 4).
Відповідно до рахунку-фактури №09/03/22 від 09 березня 2022 року, гонорар згідно з Договором про надання правничої допомоги від 20 жовтня 2021 року та додатком №1 від 20 жовтня 2021 року становить 100 000 грн.
Відповідно до Заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 22 грудня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» прийняло рішення про зарахування зустрічної вимоги в рахунок погашення боргу в частині, яка дорівняє розміру позовної вимоги про стягнення правової допомоги у 100 000,00 грн.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, беручи до уваги заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, суд дійшов висновку про те, що заява про ухвалення додаткового рішення та включення до судових витрат позивача витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
ПРЕДСТАВНИК ЗАЯВНИКА: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1
Повний текст рішення складено 12 квітня 2022 року.
Суддя: підпис А.В. Лазаренко
Суддя Летичівського
районного суду А.В.Лазаренко