Справа №303/458/22 2/303/63/22 ряд.стат.звіту №42
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Монич В.О. при секретарі Годьмаш О.В.

Справа №303/458/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_3 суми інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 383 987 грн. 55 коп.. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.03.2011 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області було винесено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 124 054 грн. 07 коп. в рахунок відшкодування вартості 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а також 860 грн. 00 коп. за проведення будівельн-технічної експертизи та 120 грн. 00 коп. інформаційно-технічного забезпечення справи. 19.05.2011 року по даному рішенню було видано виконавчий лист, який стягувачем був переданий на примусове виконання, однак на день подачі позову до суду виконаний не був ні частково ні повністю. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_4 померла. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 16.11.2021 року по справі №2-607/11 було замінено сторону стягувача ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_1 . Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначає, що загальна сума заборгованості станом на 15.04.2011 року (набранням законної сили рішенням суду) склала 125 034 грн. 07 коп. з якої розрахунок інфляційних витрат становить суму у розмірі 299 487 грн. 82 коп. та розрахунок 3% річних становить суму 84 499 грн. 73 коп.. Тому, просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 383 987 грн. 55 коп., з яких 299 487 грн. 82 коп. інфляційні витрати та 84 499 грн. 73 коп. 3% річних, що виникли за період з 15.04.2011 року по 01.01.2022 року як встановлений індекс інфляції та 3% річних згідно простроченого виконання виконавчого листа №2-607/11, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області від 19.05.2011 року.

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_3 , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався. Про розгляд справи повідомлявся через опублікування у мережі Інтернет за веб-адресою: mkm.zk.court.gov.ua. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку.

Судом встановлено, що 31.03.2011 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області було винесено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 124 054 грн. 07 коп. в рахунок відшкодування вартості 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а також 860 грн. 00 коп. за проведення будівельн-технічної експертизи та 120 грн. 00 коп. інформаційно-технічного забезпечення справи (а.с.10-11). 19.05.2011 року по даному рішенню було видано виконавчий лист справа №2-607/11 (а.с.12), який стягувачем був переданий на примусове виконання, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №27211203 від 21.06.2011 року (а.с.13). 05.12.2012 року головним державним виконавцем Зейкан В.Л. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконанню виконавчого листа від 19.05.2011 року справа №2-607/11 (а.с.14). В подальшому, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23.01.2013 року, постанову головного державного виконавця Зейкан В.Л. від 05.12.2012 року про повернення виконавчого документа стягувачеві було визнано неправомірними дії головного державного виконавця МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Зейкан В.Л., щодо винесення постанови від 05.12.2012 року про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому листу №2-607/11 від 19.05.2011 року (а.с.15-16).

26.03.2013 року ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області, апеляційну скаргу міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського МУЮ відхилено, ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 23.01.2013 року залишено без змін (а.с.17-18).

Після винесення вищевказаних ухвал, головним державним виконавцем Зейкан В.Л. 15.04.2013 року було винесено постанову по ВП №32017821 про відновлення виконавчого провадження (а.с.19). Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 13.02.2016 року, стягувачка ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23). Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 16.11.2021 року було замінено стягувача ОСОБА_4 правонаступником ОСОБА_1 у виконавчому листі, виданому 19.05.2011 року на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду по справі №2-607/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 124 054 грн. 07 коп. в рахунок відшкодування вартості 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а також 860 грн. 00 коп. за проведення будівельн-технічної експертизи та 120 грн. 00 коп. інформаційно-технічного забезпечення справи (а.с.28-29).

За ст. ст. 11, 16, 509, 526, 610, 614 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. При цьому недопустима одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини 4 статті 263 Цивільно-процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц встановлено, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Серед іншого правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Між тим, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі №905/600/18 (ЄДРСРУ № 82887781), з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, зазначено, що нарахування інфляційних втрат за наступний період з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця є обґрунтованим, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18), правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Таким чином, з моменту виникнення боргу у відповідачав (набрання законної сили заочним рішенням суду від 31.03.2011 року-15 квітня 2011 року) на його заборгованість нараховується індекс інфляції та 3% річних

Загальна сума заборгованості станом на 15.04.2011 року складала 125 034 грн. 07 коп. з яких : 124 054 грн. 07 коп. відшкодування вартості 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; 860 грн. 00 коп. проведення будівельно-технічної експертизи; 120 грн. 00 коп. інформаційно-технічне забезпечення справи.

Розрахунок трьох процентів річних від простроченого грошового зобов`язання здійснюється за наступною формулою :

-сума боргу ? 3 % / 365 днів ? кількість днів прострочення виконання грошового зобов`язання та становить 84 499 грн. 73 коп..

Розрахунок інфляційних витрат здійснюється за наступною формулою:

-сума боргу ? перемножені між собою індекси інфляції за кожен місяць прострочення виконання грошового зобов`язання сума боргу без індексу інфляції та становить 299 487 грн. 82 коп..

Таким чином, загальний розмір боргу (сума інфляційних втрат та 3 % річних), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить (84 499,73 + 299 487,82) = 383 987 грн. 55 коп.. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням наведеного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.13, 81, 141, 223, 258, 263-265, 268 ЦПК України та ст.ст.11, 16, 509, 526, 610, 614, 625 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_3 кошти у розмірі 383 987 грн. 55 коп., з яких 299 487 грн. 82 коп. інфляційні витрати та 84 499 грн. 73 коп. 3% річних, що виникли за період з 15.04.2011 року по 01.01.2022 року як встановлений індекс інфляції та 3% річних згідно простроченого виконання виконавчого листа №2-607/11, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області від 19.05.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_3 судовий збір в сумі 3 839 (три тисячі вісімсот тридцять дев`ять) грн. 88 коп.. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляцйної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач : ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_4 ;

Представник позивача : ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 ;

Відповідач : ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_6 .

Головуючий В.О.Монич