Справа № 461/33/20 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2465/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Копняк С.М., Шандри М.М.,

секретарка: Скакун І.А.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Радченко В.Є. від 14 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання задоволено частково.

Стягнуто з Кредитної спілки «Либідь» (адреса:01033, м. Київ, вул. Володимирська, 67 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за січень-березень 2019 року в сумі 778 гривень 10 копійок.

Стягнуто з Кредитної спілки «Либідь» (адреса:01033, м. Київ, вул. Володимирська, 67 ) на користь держави (ДСА України) судовий збір у сумі 840 грн. 80 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення суду в частині стягнення з Кредитної спілки «Либідь» (адреса:01033, м. Київ, вул. Володимирська, 67 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за січень-березень 2019 року в сумі 778 гривень 10 копійок змінити на суму 307955,70 грн.

Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, оскільки судом було порушено вимоги процесуального та матеріального права, не дослідженні обставини справи, рішення суду не відповідає встановленим вимогам закону. Вказує, що у договорах №156/08 від 11.01.2008 року; №28/2008 ЛФ від 12.03.2008 року; №71/2008 ЛФ від 18.06.2008 року про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, у п.2.7 зазначено: «у випадку несвоєчасного повернення депозиту на нарахованих на нього процентів, спілка виплачує члену КС пеню в розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день такого прострочення». Зазначає, що загальна сума пені за січень-березень 2019 року становить 307955,70 грн. Також вказує, що не погоджується з висновками суду про те, що він звернувся з позовом до суду 08.01.2020 року, а тому стягненню з відповідача підлягає пеня лише за період 12 місяців перед зверненням до суду, а саме з 08.01.2019 року, оскільки ним особисто було подано позовну заяву через загальну канцелярію суду 02.01.2020 року, що підтверджується штампом. Зазначає, що суд невірно провів розрахунок пені згідно формули: сума боргу помножена на облікову ставку НБУ і помножена на кількість днів місяця, та поділено на 365 днів, оскільки відповідно до ст.549 ЦК України пеня є неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а не за рік як проведено розрахунок.

Представники Кредитної спілки «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь» в судове засідання не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності зважаючи на те, що такі повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст.76, ч.1 ст.81, ч.8 п.4 ст. 128, ч. 2 ст. 138, ч.1 ст.141 ч.2 ст.247, п.1 ч.2 ст. 258 ЦПК України та ч.1 ст.4, ст.ст. 525, 526, 599, 611 ст. 526, ч.1,3 ст.549, ч.2 ст.551 ЦК України, Постанову Верховного Суду України від 21.09.2016 року у справі №6-2739цс15, Постанову Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі №6-116цс13, Постанову Великої палати Верховного суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/21 та задовольняючи позов частково, виходив з того, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 квітня 2012 року у справі №2-851/11 позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Либідь» про стягнення суми депозитних вкладів задоволено частково. Вирішено стягнути на його користь 12815,75 грн. заборгованості по депозитних вкладах, 6193,85 грн. нарахованих відсотків, 2257,13 грн. відшкодування збитків, у зв`язку з інфляцією, 2686,80 грн. пені, а всього 23953,53 грн. Даним рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості у кредитної спілки «Либідь» по договорах про внесення депозитного вкладу №156/08 від 11 січня 2008 року, 28/2008ЛФ від 12 березня 2008 року, 71/2008ЛФ від 18 червня 2008 року в розмірі 23953,53 грн. Згідно п 2.7 договорів №156/08 від 11 січня 2008 року, 28/2008ЛФ від 12 березня 2008 року, 71/2008ЛФ від 18 червня 2008 року про внесення депозитного вкладу передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення депозиту та нарахованих на нього процентів спілка виплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день такого прострочення. Суд зазначив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Також суд вказав, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується. Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому, суд вважав, що оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом 08 січня 2020 року, тому стягненню з відповідача підлягає пеня лише за період 12 місяців перед зверненням до суду, а саме з 08 січня 2019 року. Обчислюючи пеню в розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день такого прострочення, суд поклав в основу своїх розрахунків суму боргу по депозитних рахунках - 12815,75 грн. та відсотки на суму вкладів депозитів - 6193,85 грн., всього 19 009,60 грн. Облікова ставка НБУ становить 18%.Розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання розраховується за формулою: сума боргу х облікову ставку НБУ х кількість днів місяця /365 днів.Таким чином суд дійшов висновку, що пеня за несвоєчасне повернення депозитних вкладів та нарахованих процентів становить:1. за період з 08 січня 2019 року по 31 січня 2019 року - 225,00 грн. (19009,60 х 18% х 24 дні/365 днів);2. за період з 01 лютого 2019 року по 28 лютого 2019 року - 262,49 грн. (19009,60 х 18% х 28 днів/365 днів);3. за період з 01 березня 2019 року по 31 березня 2019 року - 290,61 грн. (19009,60 х 18% х 31 день/365 днів).Всього, сума пені за січень-березень 2019 року становить 778,10 грн.Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що позов в цій частині слід задовольнити частково та стягнути з Кредитної спілки «Либідь» на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за січень-березень 2019 року у сумі 778 гривень 10 копійок. Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат у виді компенсації за відрив від звичайних занять, суд зазначив, що позивач участі в судових засіданнях не брав, ним не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відрив від звичайних занять у зв`язку зі зверненням до суду. Відтак, відсутні відомості, які б могли бути взяті судом до уваги при визначенні суми наведеної компенсації. Крім того, при поданні даного позову позивач судовий збір не сплачував, з причин того, що звільнений від його сплати на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому, суд вважав, що позов в частині стягнення судових витрат у виді компенсації за відрив від звичайних занять у розмірі 4173 грн. задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, суд вважав за необхідне стягнути з відповідача кредитної спілки «Либідь» судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 840,80 грн. При цьому, зважаючи на те, що сума нарахованої пені підлягає стягненню з КС «Либідь», судові витрати слід відшкодувати за рахунок саме цього відповідача.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

8.01.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до КС «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь», у якій просив:

?стягнути з Кредитної спілки «Либідь», на його користь за договорами №156/08 від 11.01.2008р., 28/2008ЛФ від 12.03.2008р., 71/2008ЛФ від 18.06.2008р. про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання:

oза період з 01 січня по 31 січня 2019 р. у розмірі 106073, 63 грн.

oза період з 01 лютого по 28 лютого 2019р. у розмірі 95808,44 грн.;

oза період з 01 березня по 31 березня 2019р. у розмірі 106073,63 грн.,

oа всього на суму 307955,70 гривень.

?Також просив стягнути з відповідачів на його користь судові витрати у виді компенсації за відрив від звичайних занять у розмірі 4173 грн.

Позов обґрунтовував тим, що 02.04.2012 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі №2-851/11, яким вирішено стягнути з КС «Либідь» на його користь 12 815,75 гривень заборгованості по депозитних вкладах; 6 193, 85 гривень відсотків на суму вкладів депозитів; 2 257,13 гривень відшкодування збитків, у зв`язку з інфляцією; 2 686,80 гривень пені, а всього 23 953,53 гривень. На виконання судового рішення, яке набрало законної сили 13.04.2012 року, Голосіївським районним відділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №43546093. Однак, рішення суду не виконано та заборгованості не погашено, у зв`язку з чим, відповідно до п.2.7 договорів про внесення депозитного вкладу на депозитних рахунок, за період з січня по березень 2019 року нарахована пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 307955,70 гривень.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 квітня 2012 року у справі №2-851/11 позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Либідь» про стягнення суми депозитних вкладів задоволено частково. Вирішено стягнути на його користь 12815,75 грн. заборгованості по депозитних вкладах, 6193,85 грн. нарахованих відсотків, 2257,13 грн. відшкодування збитків, у зв`язку з інфляцією, 2686,80 грн. пені, а всього 23953,53 грн. Даним рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості у кредитної спілки «Либідь» по договорах про внесення депозитного вкладу №156/08 від 11 січня 2008 року, 28/2008ЛФ від 12 березня 2008 року, 71/2008ЛФ від 18 червня 2008 року в розмірі 23953,53 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем в обґрунтування заявлених ним позовних вимог у розмірі 307955,70 коп. («пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 01.01.2019 року по 31.01.2029 року, з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року, з 01.03.2019 по 31.03.2019 року») було долучено до поданої ним до суду позовної заяви фотокопії укладених ним з відповідачем, Кредитною спілкою «Либідь», Договорів про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок від 11 січня 2008 року, 12 березня 2008 року та 18 червня 2008 року (а.с. 8-11), а також фотокопію заочного рішення Галицького районного суду міста Львова від 02 квітня 2012 року, яким було стягнуто з Кредитної спілки «Либідь» на користь ОСОБА_1 борг по депозитних вкладах та штрафні санкції на загальну суму 23 953 грн. 53 коп. (а.с. 4-7).

В подальшому позивачем було подано до суду заяву з проханням про розгляд справи без його участі (а.с. 28).

Однак, позивачем не було подано суду жодних доказів про те, що згадане рішення суду не виконувалось або не виконане. Так, зокрема, доказів про отримання ним в суді виконавчого листа; про пред`явлення цього виконавчого листа до виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби, а також того, що даний виконавчий лист знаходиться на виконанні і рішення суду до цього часу не є виконаним повністю чи частково, тощо.

Зважаючи на те, що позивачем не подано ні в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції доказів, якими позивач обґрунтовує підстави своїх вимог, відтак позовні вимоги слід вважати необґрунтованими та належними та допустимими доказами не підтвердженими, у зв`язку з чим позов до задоволення не підлягав.

Зважаючи на вказане, у суду першої інстанції не було підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Однак відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України, Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слідзадовольнити частково.

Рішення ж Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2020 року слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2020 року - скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2022 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: С.М. Копняк

М.М. Шандра