Провадження № 2/761/4521/2022
УХВАЛА

11 квітня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савицький О.А., розглянувши клопотання представника позивача про закриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2021 р. на адресу суду надійшла позовна заява АТ «Комерційний Банк «Приватбанк», згідно з яким позивач просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 225135,59 грн., а також судові витрати.

Ухвалою від 18.10.2021 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

11.04.2022 р. надійшла заява представника позивача про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на те, що на даний час сторони самостійно врегулювали спірні питання, що свідчить про відсутність предмета спору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, пов`язаних з неповерненням відповідачем наданих йому кредитних коштів в сумі 225135,59 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 456/647/18 та від 13.05.2020 р. у справі № 686/20582/19-ц.

За таких обставин, оскільки на час пред`явлення позову спір між сторонами існував, при цьому сторони самостійно врегулювали спірні питання тільки підчас розгляду справи, суд вважає, що за таких обставин відсутні правові підстави для закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, а тому клопотання про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 255, 259-261, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк»в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: