Справа № 606/520/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Доскоч І.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора, у якому просить визнати за ним право власності на 1/6 частку житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2 , та станом на 1991 рік в ньому проживали та були зареєстровані: її син ОСОБА_1 , її невістка- ОСОБА_3 , внуки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 . Після смерті матері позивача - ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами.

Позивач отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом не може через те, що даний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами зареєстрований за колгоспним двором.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду для визнання права власності на 1/6 частку житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за рішенням суду.

Ухвалою суду від 09.03.2022 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив, у якому просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідмлений про час і місце слухання справи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації за № 31 від 24.01.2020, житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до групи колгоспний двір, що складається з 5-х членів, головою якого є ОСОБА_5 , на підставі Свідоцтва на право власності, виданого Теребовлянською районною радою на підставі рішення виконкому № 58 від 19.03.1991, зареєстровано Тернопільським ОО БТІ 30.04.1991 за реєстровим № 60 (а.с.18).

Відповідно до довідок №253, №1351 виданих відповідно 27.02.2020, 25.11.2019, виконкомом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 є колгоспним двором та станом на 19.03.1991 та на день смерті голови двору в ньому були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 (голова двору), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 (син), ОСОБА_3 (невістка), ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 (внуки) (а.с.16,17).

Згідно копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.02.2022, власниками по 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 84,4 кв.м, житловою площею 35,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 (а.с.9-13).

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 24.01.2020, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 84,4 кв.м, з якої житлова 35,6 кв.м.

Відповідно до висновку про вартість майна: будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , станом на 20.05.2020 становить 64000 (шістдесят чотири тисячі) грн (а.с.15).

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України Про введення в дію Закону України Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦКУРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно частини другої статті 120 ЦКУРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 .

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 у рівних частках (по 1/6) належав вказаний житловий будинок.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.03.2008, виданого виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Папірня, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.7).

За життя ОСОБА_5 заповіту не склала. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Папірня Буданівського району Тернопільської області та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.6).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 130/02-14 від 27.01.2020, вбачається, що після смерті ОСОБА_6 заведена спадкова справа № 360 від 14.06.2001 за заявою спадкоємця за заповітом на земельну ділянку ОСОБА_4 , подана заява спадкоємця за законом на житловий будинок ОСОБА_1 (сина померлої). Інші спадкоємці до нотаріуса не звертались. При розгляді документів було встановлено, що право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 було зареєстровано за колгоспним двором, який складається з 5-ох членів колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_6 (а.с.14).

Оскільки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на майно.

За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач, який прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав з нею на момент смерті, не може реалізувати своїх прав, його права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання: за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частку житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 4, 5, 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: Білобожницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ - 04393657, місцезнаходження: вулиця Л.Українки, 34, село Білобожниця, Чортківський район, Тернопільська область;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Теребовлянська державна нотаріальна контора Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), місцезнаходження: вулиця Кн.Василька, 108, місто Теребовля, Тернопільська область, .

Повний текст рішення суду складено 14 квітня 2022 року.

Суддя А.В.Мельник