СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/216/22

пр. № 2/759/2393/22

20 квітня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., розглянувши без виклику сторін у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом за позовом Фізичної особи-підприємцяОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2022 р. ФОП ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі10 632,68 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.08.2019 року між ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО №1747021, забезпечувальний транспортний засіб "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_1 . 25.04.2020 р. на Кільцевій дорозі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_1 ., під керуванням водія ОСОБА_2 ,. та транспортного засобу "КІА", дн.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Вииним в даній ДТП, визнано ОСОБА_2

19.06.2020 року ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" було складено страховий акт №20.1, відповідно до якого була здійснена виплата страхового відшкодування 29.07.2020 в розмірі 21265,36 грн.

14.05.2021 р. між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" було укладено договір № 1/АК про відступлення прав вимоги від ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" до ОСОБА_2 перейшло до ФОП ОСОБА_4

01.12.2021 р. між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір №1/АК про відступлення прав вимоги від ФОП ОСОБА_4 до ОСОБА_2 перейшло до ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до вищезазначеного, представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача з посиланям на п. 38-1-1 ст. 381 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки до відповідача застосовано 50 % коригуючого коефіцієнту, як для пільговика згідно укладеного договору.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2022 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с.60-61).

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума за своїм розміром не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позов з додатками, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с.65).

Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України та задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Судом встановлено, що 07.08.2019 року між ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО №1747021, забезпечувальний транспортний засіб "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_1 . 25.04.2020 р. на Кільцевій дорозі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу "КІА", дн.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним в даній ДТП, визнано ОСОБА_2 (а.с.6 - постанова суду).

19.06.2020 року ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" було складено страховий акт №20.1, відповідно до якого була здійснена виплата страхового відшкодування 29.07.2020 в розмірі 21265,36 грн. (а.с.11).

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2 500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Відповідно до п. 9.1 та 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова, сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п. 38-1-1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Під час укладання договору страхування до ОСОБА_3 було застосовано 50 % коригуючого коефіцієнту, як для пільговика (пенсіонера) (п.6 Договору Полісу №АО/ 1747021).

Як вбачається з матеріалів справи винним в даній ДТП, є ОСОБА_2 , а не страхувальник ОСОБА_3 , що є порушенням обов`язків Страхувальника передбачених п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

14.05.2021 р. між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" було укладено договір № 1/АК про відступлення прав вимоги від ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" до ОСОБА_2 перейшло до ФОП ОСОБА_4 01.12.2021 р. між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір № 1/АК про відступлення прав вимоги від ФОП ОСОБА_4 до ОСОБА_2 перейшло до ФОП ОСОБА_1 (а.с.38-55).

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Позивач зазначив, що звертався до відповідача з претензією про стягнення коштів в порядку регресу, однак борг є непогашеним.

Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом.

Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування шкоди в порядку регресу з тих підстав, з тих підстав, що відповідачем було порушено положення п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512-517, 993, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 13, 33, 130, 141, 247 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємцяОСОБА_1 суму відшкодування шкоди в розмірі 10632,68 та сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн., а всього разом 11540 (одинадцять тисяч п`ятсот сорок) грн., 68 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Зазначити дані позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Зазначити дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Бабич Н.Д.