Номер провадження: 22-ц/813/223/22
Номер справи місцевого суду: 496/4057/13-ц
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» - адвоката Ковалевського Євгена Володимировича на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження від 05 березня 2021 року по цивільній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Біляївського районного суду Одеської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5-7).

09 жовтня 2013 року заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області позовну заяву заяву ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 61 387,83 гривень та судовий збір у розмірі 613,87 гривень (а.с. 48-50).

06 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулось до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про замін сторони виконавчого провадження. Свої вимоги мотивує, тим що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.10.2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 61387,83 грн. та судовий збір у розмірі 613,87 грн. 13.05.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2244/К/1, в зв`язку з чим ТОВ «Укрдебт Плюс» звернувся до суду з вказаною заявою (а.с. 70-71).

05 березня 2021 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (а.с. 128-129).

17 березня 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» - адвокат Ковалевський Євген Володимирович направив засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 05 березня 2021 року. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, а судом першої інстанції при постановленні ухвали не з`ясовано усіх обставин справи, що мають істотне значення для справи та не надано їм належної оцінки, у зв`язку з чим прийнято не вірні по суті рішення. Апелянт наголошує на тому, що згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Апелянт посилається на правовий висновок у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №2-3897/10 від 19 лютого 2020 року, а саме на те, що у разі передання кредитором своїх прав та інших особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора, а також на те, що у зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і проводиться її заміна належним кредитором. Також, апелянт вказує на те, що норма ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Апелянт вважає, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто, на думку апелянта, може бути проведена на будь-якій стадії процесу, а без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії. Апелянт зазначає, що при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг, а також розглядаючи зазначену справу, суд має встановити достатність поданих матеріалів для здійснення відповідної заміни, при цьому суд оцінює також достовірність поданих та інших на підтвердження факту правонаступництва матеріалів. На думку апелянта, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності. Апелянт просить суд прийняти до розгляду апеляційну скаргу ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», скасувати ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 05 березня 2021 року та ухвалити нову, якою заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити (а.с. 134-140).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

18.11.2021 від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення по справі, в яких ОСОБА_1 зазначила, що ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм процесуального та матеріального права на підставі повно та всебічно досліджених обставин справи, виконавче провадження в справі завершено в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі. Тому ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Учасники провадження про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або про відкладення розгляду справи сторони до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що сторона виконавчого провадження (стягувач або боржник) у разі її вибуття може бути замінена її правонаступником у випадку переходу прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні, і така заміна можлива на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження і до його закінчення. Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 17.07.2020 року набрала законної сили та не оскаржувалася, тобто на момент звернення заявника до суду, виконавче провадження щодо виконання рішення суду по справі № 496/4057/13-ц закінчено. З огляду на вказане суд першої інстанції вирішив відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, відхиляючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.10.2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 61387,83 грн. та судовий збір у розмірі 613,87 грн (а.с. 48-50).

20.07.2015 року за заявою стягувача Біляївським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист.

13.05.2020 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений договір про відступлення права вимоги № 2244/К/1, за умовами якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 80-81,82).

17.07.2020 року державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Завальною В.М. щодо виконавчого листа про стягнення солідарно з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Дельта БАНК» в розмірі 62001,70 грн винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 90-91).

Крім того, в матеріалах справи міститься виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Дельта БАНК» на якому міститься помітка від 17.07.2020 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 92).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 2 цієї статті якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, станом на момент звернення заявника до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні - 06.10.2020 обов`язок боржника згідно виконавчого листа був виконаний та заборгованість погашена

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням (КЦС ВС в постанові від 27.11.2019 в справі № 496/2685/13-ц)

В тому випадку, якщо виконавче провадження закінчено в зв`язку з його виконанням, особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення та/або постанови державного виконавця, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу. Саме після відкриття однієї зі стадій процесу і можуть бути досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах (ВП ВС в постанові від 16.02.2021 в справі № 911/3411/14).

З врахуванням наведеного, оскільки заявник звертаючись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яке до того ж було завершено в зв`язку з його фактичним виконавця в повному обсязі, паралельно не ініціював питання щодо оскарження дій виконавця, оскарження судового рішення, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами тощо, тобто не ініціював відповідну стадію процесу, заява про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає. Тому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта. При цьому апелянту роз`яснюється право на звернення до суду з відповідною обґрунтованою заявою з одночасним ініціюванням відповідної стадії процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржуване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» - адвоката Ковалевського Євгена Володимировича- залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження від 05 березня 2021 року- залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

08.04.2022 року м. Одеса