Справа № 152/202/22
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

14 квітня 2022 року м. Шаргород

Справа №152/202/22
Провадження №2/152/131/22

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача, третіх осіб

1.Виклад позиції позивача.

11.03.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за №15981, вчинений 10.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що є військовослужбовцем та проходить військову службу.

10.02.2022 року до військової частини, в якій він служить, надійшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на його заробітну плату.

16.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис №15981 від 10.11.2021 року у зв`язку із боргом за кредитним договором, укладеним між ним та відповідачем ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

23.12.2021 року приватним виконавцем Турським О.О. на підставі виконавчого напису №15981 від 10.11.2021 року відкрито виконавче провадження №67985626 та розпочато стягнення суми у розмірі 37405,94 грн.

Проте, з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» він договорів не укладав, у правовідносинах з відповідачем не перебував.

Вважає, що виконавчий напис №15981, вчинений приватним нотаріусом Сазоновою О.М. 10.11.2021 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріусом вичиняються виконавчі написи у випадку, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості, або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

При оформленні виконавчого напису представниками ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису та відповідно до документів, що були надані нотаріусу відсутні підтвердження наявності фінансового договору з відповідачем та правомірності суми заборгованості, яка зазначена в виконавчому написі, тому у нотаріуса була відсутня можливість перевірити правомірність нарахувань вказаної в виконавчому написі суми.

Відповідно до п.1.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.02.2012 року, виконавчі написи вчиняються на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2 Порядку, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом міністрів України.

Пунктом 3.1 глави 16 Порядку встановлено, що перелік документів, стягнення заборгованості за якими провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, міститься в постанові КМУ від 29.06.1999 року №1172.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатись: дата, посада, прізвище, ім`я та по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі, пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, яке підлягає сплаті стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом, та печаткою нотаріуса.

Відповідачем для провадження стягнення заборгованості у безспірному порядку не були подані нотаріусу такі документи як оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової угоди про усунення порушення виконання зобов`язання з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документу про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Він є учасником бойових тій та діючим військовослужбовцем, тому підлягає з`ясуванню питання наявності у нього права на звільнення від сплати відсотків за користування кредитом та штрафу за несвоєчасно внесені платежі по кредиту у відповідні періоди.

Вважає, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та не надав достатніх та належних доказів, відповідно до п.3.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням вимог діючого законодавства та його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

2.Виклад позиції відповідача.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не скористався своїм правом подати відзив на позов і не подав до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.03.2022 року (а.с.16-17), яку отримав 14.03.2022 року засобами електронного зв`язку (а.с.21).

3.Виклад позицій третіх осіб.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. не скористалася своїм правом подати пояснення щодо позову і не подала до суду письмових пояснень щодо позову із викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.03.2022 року (а.с.16-17), надіслану засобами поштового зв`язку (а.с.30-31).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. не скористався своїм правом подати пояснення щодо позову і не подав до суду письмових пояснень щодо позову із викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.03.2022 року (а.с.16-17), яку отримав 16.03.2022 року засобами поштового зв`язку (а.с.22).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третіх осіб

1. 11.03.2022 року позивач ОСОБА_1 разом з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову, яка зареєстрована в суді 11.03.2022 року (а.с.6).

2. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, до суду не подавав.

3. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавала.

4. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. 11.03.2022 року ухвалою Шаргородського районного суду задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (а.с.13-15).

2. На підставі ухвали судді Шаргородського районного суду від 11.03.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження на 14.04.2022 року без повідомлення (виклику) учасників справи.

3. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України).

Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 8 статті 178 ЦПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» ухвала суду про відкриття провадження з пропозицією надати відзив на позов отримана 14.03.2022 року (а.с.21), то суд вважає, що відзив ним не подано у встановлений судом строк без поважних причин.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.8 ст.178 ЦПК України.

4. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, які регулюються ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Вирішуючи спір, суд встановив, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис від 10.11.2021 року, який зареєстрований в реєстрі за №15981, посвідчений цим самим приватним нотаріусом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 33050,85 грн. за кредитним договором №591060747 від 02.12.2019 року, що був укладений між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк», правонаступником якого стало ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» на підставі Договору №2 про відступлення прав вимоги від 17.05.2021 року, правонаступником якого стало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі Договору №18-05/2021 про відступлення прав вимоги від 18.05.2021 року (а.с.5).

У виконавчому написі від 10.11.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. зазначає, що строк платежу за кредитним договором №591060747 від 02.12.2019 року настав, а боржником допущено прострочення платежів.

При цьому, нотаріус вказує, що стягнення заборгованості проводиться за період з 18.05.2021 року по 27.10.2021 року; сума заборгованості становить 33050,85 (тридцять три тисячі п`ятдесят) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок та складається з: заборгованості за відсотками та комісією 14724,05 грн., заборгованості за сумою кредиту 18326,80 грн.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату в сумі 500 грн. із стягувача, яка, як вказує нотаріус, підлягає стягненню з боржника на користь стягувача.

Відтак, загальна сума, що підлягає стягненню з боржника на користь стягувача за цим виконавчим написом 33550,85 грн. (а.с.5).

Виконавчий напис набрав законної сили 10.11.2021 року. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання 3 роки.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. із заявою про примусове виконання виконавчого напису, на підставі якої останнім відкрито виконавче провадження ВП №67985626 та 04.01.2022 року звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 з виконання виконавчого напису №15981 від 10.11.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 33550,85 грн. та витрат виконавчого провадження, в цілому на зальну суму 37405,94 грн. (а.с.4).

Копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату позивача надіслано на поштову адресу військової частини, в якій несе службу ОСОБА_1 .

Таким чином, у рамках виконавчого провадження ВП №66785626 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. здійснюються дії щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, зокрема, відрахування із доходів ОСОБА_1 .

Ні приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., ні приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. не надіслали суду письмових пояснень щодо позову та копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис та відкрито виконавче провадження за ним.

Тому, копії документів, на підставі яких був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вище вказаний виконавчий напис №15981 від 10.11.2021 року, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані нотаріусом.

При цьому, предметом дослідження судом є належним чином засвідчені копії документів: виконавчого напису від 10.11.2021 року та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.01.2022 року, які додані до позовної заяви позивачем ОСОБА_1 (а.с.5, 4).

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно із ст.89 ЗУ «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», до вказаного Переліку входять нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку); кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис 10.11.2021 року №15981, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (а.с.5).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови), набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 10.11.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 10.11.2021 року, була обумовлена й іншими обставинами, які суд наводить нижче.
Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, який підтримується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07.02.2018 року у справі №204/4071/14-ц, у постанові від 12.04.2018 року у справі №761/32388/13-ц та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88Закону України "Про Нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
У справі, що розглядається встановлено, що відповідач не надсилав ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушень та сплату заборгованості за кредитним договором №591060747 від 02.12.2019 року, що був укладений між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору №2 про відступлення прав вимоги від 17.05.2021 року є ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС», яким відступлено право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі Договору №18-05/2021.

Докази вручення ОСОБА_1 означеної вимоги відповідачем ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у матеріалах справи відсутні.

Відтак, відповідачем ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не надано доказів у підтвердження здійснення ним до вчинення виконавчого напису звернення до позивача з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з посиланням на вчинення виконавчого напису нотаріусом, в тому числі, за відсутності підтвердження наявності заборгованості, безспірності розміру заборгованості боржника та документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника.
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, вказував на те, що він не укладав жодних кредитних договорів з відповідачем, не був повідомлений про переуступку вимоги, не отримував ніяких повідомлень про усунення порушень чи виконання основного зобов`язання із зазначенням вимог, необхідних до виконання чи усунення.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги те, що не встановлено судом факту отримання позивачем письмової вимоги відповідача про усунення порушень за кредитним договором №591060747 від 02.12.2019 року.
Зазначене підтверджується і тим, що здійснюючи судовий розгляд справи судом встановлено, що відповідач для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу не подав, крім заяви про вчинення виконавчого напису, оригінал кредитного договору, виписку з особового рахунку боржника, копію паспорта боржника, вимогу про усунення порушень за кредитним договором, установчі документи відповідача, документи, що підтверджують переуступку вимоги, документи у підтвердження факту отримання боржником письмової вимоги відповідача до боржника про усунення порушень за кредитним договором №591060747 від 02.12.2019 року, оскільки у виконавчому написі не вказано про перелік документів, що надані для його вчинення.
Отже, на переконання суду, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором №591060747 від 02.12.2019 року не дотрималася процедури вчинення виконавчого напису, не перевірила безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не використав можливість і право реалізувати свої процесуальні права, в тому числі, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень. Небажання відповідача надати відзив та докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову дає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем.

Таким чином, судом встановлено порушення прав позивача з боку відповідача, який не довів перед судом факту наявності договірних зобов`язань між ним та позивачем та факту наявності безспірної заборгованості ОСОБА_1 перед ним, яка б стала підставою для вчинення виконавчого напису від 10.11.2021 року №15981 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Оскільки суд встановив факт порушення прав позивача з боку відповідача, то порушені права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту шляхом задоволення позову.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, які регулюються ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (ст.50 ЗУ «Про нотаріат»).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 ЗУ «Про нотаріат» ).

Відповідно до п.19 ст.34 ЗУ «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія.

Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України здійснюється правове врегулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів.

Згідно зі ст.87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса (ст.89 ЗУ «Про нотаріат»).

Згідно з підпунктом 2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до підпункту 2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Пунктами 3.2., 3.5. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів,заякими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Порядок вчинення виконавчих дій приватним виконавцем регулюється ЗУ «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів (п.3 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження»).

У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти (ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди (ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи (крім рішень Національного банку України); 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; 12) рішень, за якими боржником є уповноважений суб`єкт управління або господарське товариство в оборонно-промисловому комплексі, визначені частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», та рішень, які передбачають вчинення дій щодо їх майна (ч.2 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження»).

VІ. Висновки суду

Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом.

Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Аналіз підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК, статей 50,87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2019 року у справі №357/12818/17.

До того ж, у суду відсутні відомості, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально посвідчений.

Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», тоді як відповідачем не використано можливості і процесуальне право заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень, у зв`язку із чим це дає суду право обмежитися аналізом доказів, наданих позивачем.

Виходячи з викладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих позивачем, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь держави судовий збір в розмірі 1488,60 грн., з яких: 992,40 грн. судовий збір по позову; 496,20 грн. судовий збір по заві про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 43, 76-81, 83, 84, 89, ч.8 ст.178, ст.ст.247, 258, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.18 ЦК України, ст.ст.34, 39, 50, 87, 88, 89 ЗУ «Про нотаріат», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис про звернення стягнення, вчинений 10 (десятого) листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №15981, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» суми заборгованості за період з 18 травня 2021 року по 27 жовтня 2021 року в розмірі 33050 (тридцять три тисячі) гривень 85 (вісімдесят п`ять копійок) за кредитним договором №591060747 від 02 грудня 2019 року, що був укладений ОСОБА_1 з АТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору №2 від 17.05.2021 року про відступлення права вимоги стало ТОВ «ФК» «ФЛЕКСІС», яке на підставі договору №18-05/2021 від 18.05.2021 року відступило право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Розподіл судових витрат

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь держави судовий збір в розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області, місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 06.08.2021 органом 4439, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, будинок 5-Б, ідентифікаційний код в ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.9, офіс.134;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, адреса місцезнаходження: 21001, м. Вінниця, вул. Героїв Крут, буд.4-В, офіс 47.

Повне рішення складено 14.04.2022 року.

Суддя: