Ухвала

12 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 313/181/21

провадження № 61-20039св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_1 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року

у складі судді Нагорного А. О. та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 25 липня 2019 року між банком та

ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Своїм підписом у заяві відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг.

Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 12 500 грн. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 14 січня 2021 року має заборгованість у розмірі 16 000,24 грн, яка складається з: 15 514,69 грн - заборгованість за тілом кредиту; 485,55 - заборгованість за простроченими відсотками.

ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням прав та інтересів банку.

Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути

з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 25 липня 2019 року у розмірі 16 000,24 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що 25 липня 2019 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, проте банком не надано доказів надання відповідачці кредиту у розмірі 15 514,69 грн. Також на підтвердження своїх вимог банк надав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг у ПриватБанку, які не містять підпису відповідачки. Суд, пославшись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), вказав, що вони не можуть розцінюватися

як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, так як заява не містить умов про розмір процентів та неустойки.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 листопада 2021 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення,

а рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року - без змін.

Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд також вказав, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено укладення між сторонами кредитного договору та досягнення згоди щодо істотних умов цього договору, отримання відповідачкою кредитних

коштів у зазначеному ним розмірі та наявність і розмір заборгованості

по поверненню цих кредитних коштів. Щодо наданих банком як на підтвердження своїх вимог витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису відповідачки, суд апеляційної інстанції, пославшись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), вказав, що вони не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, так як заява не містить умов про розмір процентів та неустойки. Банк, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Разом з тим, вимог щодо повернення заборгованості за поточним тілом кредиту позивачем не заявлено, оскільки така заборгованість відсутня, а вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками не можуть бути задоволені оскільки умови, що до нарахування вказаної заборгованості не визначені в анкеті-заяві від 25 липня 2019 року та у паспорті споживчого кредитування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати,

а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 грудня 2021 рокувідкрито касаційне провадження у вищевказаній малозначній справі з підстав, передбачених підпунктом а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України,

та витребувано її матеріали з Веселівського районного суду Запорізької області.

У грудні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2021 року справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що банком не доведено укладення між сторонами кредитного договору та досягнення згоди щодо істотних умов цього договору, оскільки правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про приєднання, які регулюються положеннями статті 634 ЦК України. Укладення вказаного виду договору підтверджується змістом анкети-заяви, за умовами якої позичальник своїм підписом приєднується і погоджується виконувати Умови та Правила банківських послуг, Тарифи банку, що в цілому складають договір банківського обслуговування. Відсутність підпису позичальниці на Умовах та Правилах надання банківських послуг не свідчить про те, що вона не була ознайомлена з ними, а також відсутності між сторонами договірних правовідносин та наявності заборгованості за кредитом. Крім анкети-заяви, відповідачка також підписала паспорт споживчого кредиту, а тому ознайомлена з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки. Користування відповідачкою кредитним коштами підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку, з якої слідує, що відповідачка користувалася кредитними коштами, а також частково погашала заборгованість, при цьому відповідачкою використано кредитних коштів на суму 34 546,19 грн, а погашено лише 26 681,11 грн.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», в якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної

скарги - безпідставними. Наданий позивачем розрахунок заборгованості

за простроченим тілом кредиту не є належним та допустимим доказом

на підтвердження існування заборгованості за простроченим тілом кредиту, оскільки, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість за поточним тілом кредиту відсутня,

а нарахування заборгованості за простроченим тілом кредиту здійснено банком шляхом списання з карткового рахунку процентів за прострочений кредит, що не є фактично використаними позичальником коштами та не може вважатися складовою заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту через відсутність такої заборгованості.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 жовтня 2021 року справу № 393/126/20, провадження № 61-14545св20, за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

11 листопада 2021 року Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду зазначену справу прийнято до розгляду (провадження № 61-14545сво20).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі,

яка передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо правової природи паспорта споживчого кредиту як невід'ємної складової кредитного договору, чи як пропозиція на укладання кредитного договору.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що

у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду у касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 313/181/21 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 393/126/20 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець