Справа № 296/2535/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

19 січня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі Рабчинській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та просила усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_1 та виселити відповідачів з квартири.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач, являється власником квартири АДРЕСА_2 . У квартирі проживають колишня власниця ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 , які не виконали вимоги власника про звільнення житла, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вимогою про усунення перешкод у користуванні відповідачами квартирою шляхом виселення.

Ухвалою суду від 21.05.2021р. за позовною заявою ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення було відкрито провадження.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву, через канцелярію суду, про розгляд справи без її участі , позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовільнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, відзив на позов не подавали, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи суд враховує наступне.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3 , на підставі договору дарування частки квартири від 12.09.2017р., свідоцва про право на спадщину за заповітом від 12.09.2017р. та рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22.04.2020р. у справі №296/2784/18 відповідно до якого надані витяги з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.5-7, 49-53).

Відповідно до акту ОСББ «Вітрука 33» про дійсне проживання осіб за адресою: АДРЕСА_4 від 13.12.2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають у квартирі власницею якої є позивач. Натомість, згідно з актом, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 (а.с.44).

У позовній заяві, зазначено, що відповідачі не сплачують комунальні послуги, чим наносять матеріальні збитки власниці квартири.

Листами від 04.11.2020р. позивач зверталась до відповідачів з вимогою про звільнення в 10-денний термін квартири АДРЕСА_6 , яка залишена без реагування (а.с.8-11).

Підставою звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду слугували перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , які чинили колишня власниця квартири ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне.

Згідно ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Частинами 1, 6 статі 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 проживають у квартирі АДРЕСА_2 без згоди позивача, яка є власником квартири.

Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Ст. 8 Конвенції визначено, що, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_2 , чим створють перешкоди позивачу в користуванні останньою. Доказів того, що відповідачі мають право користування квартирою АДРЕСА_7 суду не надано, а відтак, вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні квартирою та виселення відповідачів є законними,обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні квартири АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В. П. Маслак