Справа № 308/2032/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9733, вчинений 14.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено, що до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 992,40 гривень. Позивачу надано строк, три дні з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків. Роз`яснено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мартинова Г.К., згідно якого, просив врахувати складний майновий стан позивача, зумовлений війною в Україні, та звільнити її від сплати судового збору у цій справі або відстрочити сплату судового збору у справі до винесення рішення суду по суті спору. В обґрунтування клопотання посилається на те, що 24.02.2022 року в Україні розпочалася війна, банківські рахунки позивача арештовані, що позбавляє її можливості користуватися своїми коштами, при цьому позивач прийняла в себе біженців з інших областей України, у зв`язку із чим несе додаткові витрати.

Розглянувши подане клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно положень частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Отже, відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особи, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Таким чином, відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом,а не обов`язком суду.

Представником позивача до клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення судового збору не долучено жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Так, не долучено доказів, що її банківські рахунки арештовані.

Також у клопотанні вказано на те, що позивач прийняла біженців у себе вдома з інших областей, у зв`язку з чим вона несе додаткові витрати, при цьому не долучено жодного доказу на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, не надано й документів на підтвердження того, що вона має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б свідчити про її скрутне матеріальне становище.

Таким чином, враховуючи, що представником позивача до клопотання не долучено жодних доказів які свідчили б про скрутне матеріальне становище позивача і про неможливість сплатити судовий збір при пред`явленні позову, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мартинова Г.К., про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви або відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивач, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2481 гривня (ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік).

З огляду на вказані вимоги закону, за подання даного позову позивачу належить сплатити судовий збір в розмірі 992,40 гривень (2481 грн.*0,4).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях:

Отримувач коштів - ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101

Код отримувача - (код за ЄДРПОУ) 37975895

Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку - отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача - UA0007493

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу - 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області (назва суду, де розглядається справа).

Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно ч.6 ст.127 ЦПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 слід продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом продовження процесуального строку терміном на п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків, що вказані в ухвалі судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року.

Керуючись ст.8 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст.127, 136 ЦПК України, суддя,-

постановив:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мартинова Г.К., про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви або відстрочення сплати судового збору, - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року, терміном на п`ять днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило