Справа № 463/386/22
УХВАЛА

13 квітня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федун Наталія Миколаївна про повернення майна,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду м. Львова із позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державний виконавець - Федун Наталія Миколаївна, треті особи: Державне підприємство "Сетам", ОСОБА_2 про скасування арешту з транспортного засобу та інших позовних вимог та із заявою про забезпечення позову.

Згідно ухвали Галицького районного суду м. Львова від 02.02.2022 позов ОСОБА_1 разом із заявою про забезпечення позову передано на розгляд Залізничного районного суду м.Львова.

17.03.2022 ухвалами судді Залізничного районного суду м. Львова позовну заяву

ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державний виконавець - Федун Наталія Миколаївна, треті особи: Державне підприємство "Сетам", ОСОБА_2 в частині позовних вимог про скасування арешту автомобіля, накладеного державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федун Н.М., повернення майна і надання можливості переоформлення в МРЕО; зобов`язання Держпідприємство "Сетам" не стягувати кошти за транспортування, зберігання її автомобіля та не здійснювати його реалізацію залишено без руху, а заяву про забезпечення позову повернуто заявнику ОСОБА_1 , зокрема у зв`язку із сплаченим судовим збором у неналежному розмірі.

06.04.2022 позивачем подано до суду письмову заяву про усунення недоліків позову разом із примірником позовної заяви до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федун Наталія Миколаївна про повернення майна, згідно якої просить повернути їй автомобіль марки Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить їй відповідно до Договору купівлі-продажу № 7165/20/006529 від 31.03.2020 та арештований Галицьким відділом державної виконавчої служби у місті Львові.

Окрім того, позивач також звернулась із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не проводити реалізації її майна, а саме автомобіля марки «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 до вирішення справи по суті. Подану заяву заявник обгрунтовує тим, що вона 31.03.2020 придбала автомобіль марки «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 та на даний момент є власницею автомобіля, а не ОСОБА_2 щодо якого відкрите виконавче провадження в межах якого накладено арешт на згаданий автомобіль, крім того, заявнику на момент арешту автомобілю повідомлено, що такий надалі буде реалізований Державним підприємством «СЕТАМ», тому просить задоволити заяву про забезпечення позову.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та долучені до неї матеріалаи, суд дійшов наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, визначення виду забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається із поданої ОСОБА_1 у порядку усунення недоліків позовної заяви, позивачем остаточно заявлено вимогу до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові про повернення належного їй на підставі договору купівлі-продажу автомобіля, на який накладено арешт в межах виконавчого провадження № 7945477 щодо ОСОБА_2 за виконавчим листом № 461/10394/20 виданого 01.12.2021, стягувачем у якому є АТ КБ «ПриватБанк».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Поруч з цим, на стадії розгляду заяви про забезпечення позову суд позбавлений можливості достовірно встановити та перевірити належність спірного автомобіля, оскільки таке є предметом судового розгляду справи про повернення майна.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову в обгрунтування поданої заяви покликається на ймовірність реалізації спірного автомобіля Держпідприємством «СЕТАМ» у звяку із чим просить зобов`язати Галицький відділ державної виконавчої служби у м. Львові не проводити реалізацію майна.

Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження вище наведених обставин заявником суду не надано.

Таким чином, враховуючи наведене, беручи до уваги предмет позову, обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 149, 153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федун Наталія Миколаївна про повернення майнавідмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, або у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя (підпис) Гедз Б. М.

З оригіналом згідно

Суддя Гедз Б.М.