КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м. Київ

Справа № 757/48568/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/3747/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інституту фізіології імені Олександра Олександровича Богомольця Національної академії наук України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Литвинової І.В. 07 грудня 2021 року у м. Кагарлику, повний текст ухвали складений 08 грудня 2021 року, за клопотанням ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту фізіології імені Олександра Олександровича Богомольця Національної академії наук України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 Інституту фізіології імені Олександра Олександровича Богомольця Національної академії наук України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі - задоволено.

Призначено у справі почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання:

- Чи виконано рукописний текст у заяві про звільнення з роботи за згодою сторін від 03 серпня 2021 року ОСОБА_1 ?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у заяві про звільнення з роботи за згодою сторін від 03 серпня 2021 року тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Не погодилось із вказаним судовим рішенням Інститут фізіології імені О.О.Богомольця Національної академії наук України, представником подана апеляційна скарга. Представник відповідача вважає вказану ухвалу незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає про те, що зміна підстав позову, що було обов`язковою умовою для задоволення клопотання про призначення експертизи, відбулась з порушенням строку та процесуальної форми. Згідно ухвали про відкриття провадження, суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а тому строк на подання всіх доказів та клопотань обмежений першим судовим засіданням та може вчинятись протягом тридцяти днів з моменту відкриття провадження у справі. Тобто позивач втратив право звернення до суду з даним клопотанням про призначення експертизи. Крім того, заявник могла б самостійно надати висновок експерта без порушення норм процесуального закону.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду про призначення експертизи, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

До Київського апеляційного суду 03 лютого 2022 року засобами поштового зв`язку надійшов відзив на апеляційну скаргу від імені ОСОБА_1 , проте даний відзив не підписаний особою, він імені якої він поданий, а тому він не може бути прийняти до уваги апеляційним судом.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Лой О.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншій справі. Однак, належне документальне підтвердження зайнятості представника в іншому судовому засіданні апеляційному суду не представлено, а витяг з порталу Судової влади України про розгляд справи господарським судом з іншими учасниками не є цьому підтвердженням. Також суду не надано даних про відсутність можливості направлення відповідачем іншого представника. Таким чином, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності сторони відповідача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

З матеріалів справ вбачається, що позивач у вересні 2021 року звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати виданий Інститутом фізіології імені О.О.Богомольця Національної академії наук України наказ № 104 від 05 серпня 2021 року про її звільнення з посади завідуючої сенсорної сигналізації, а також поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами мала місце домовленість про зміну умов праці, замість основного місця роботи за вказаною посадою позивач прийняла пропозицію про роботу на цій посаді за сумісництвом на 0,5 ставки, у зв`язку з чим нею було написано декілька проектів заяв. Ці обставини мали місце під час її перебування у щорічній відпустці з 22 червня 2021 по 20 серпня 2021 року, але фактично вона вийшла на роботу 16 серпня 2021 року і дізналась про своє звільнення з посади завідуючої сенсорної сигналізації та відсутність наказу про її прийняття на роботу на цю посаду за сумісництвом.

В ході розгляду справи стороною позивача подано клопотання про витребування оригіналу заяви позивача про звільнення від 03 серпня 2021 року та призначення почеркознавчої експертизи. В клопотанні вказано на те, що при ознайомленні з наданою відповідачем копією заяви від 03 серпня 2021 року від імені позивача, остання виявила, що ця заява написана не нею, а іншою особою. До того ж в період часу з 22 червня 2021 року по 16 серпня 2021 року позивач стверджує, що вона перебувала у відпустці і за межами України, що підтверджується даними Державної прикордонної служби України, а тому власноручно написати і подати в цей день заяву вона не могла.

Задовольняючи клопотання позивача про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання.

В силу ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ч. 5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов'язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

В силу ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст. 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно ч.1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу (п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України).

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється ст.ст. 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року №4038-XII та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, висновки експертизи надаються для підтвердження обставин, для з'ясування яких необхідні спеціальні знання. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом клопотання про призначення відповідної експертизи.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом спору є трудові правовідносини, а саме: позивач заперечує обставини здійснення волевиявлення на їх припинення. Натомість відповідачем ці обставини заперечуються. Таким чином, в ході розгляду справи перш за все доведенню підлягає факт підписання чи не підписання ОСОБА_1 заяви про звільнення від 03 серпня 2021 року.

Позивач не має у розпорядженні оригіналу цієї заяви, а тому вони були витребувані судом у відповідача ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання. А отже, у позивача відсутня можливість самостійно замовити та провести почеркознавчу експертизу.

Слід погодитись з твердженням особи, яка подала апеляційну скаргу, про те, що питання про призначення експертизи було вирішено поза межами першого судового засідання, проте з урахуванням обставин відсутності можливості у позивача самостійно замовити та провести експертизу та беручи до уваги, що питання на вирішення яких судом призначено експертизу, мають суттєве значення для вирішення спору, оскільки безпосередньо стосуються предмету спору, колегія суддів вважає такі обставини є поважними причинами.

Крім того, норми ЦПК України не містять прямих заборон щодо неможливості призначення експертизи після закінчення цього строку, вказане питання залишається на розсуд суду.

Враховуючи наведені обставини та положення закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доцільність призначення у справі почеркознавчої експертизи, оскільки для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Отже, викладені стороною відповідача доводи не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Інституту фізіології імені Олександра Олександровича Богомольця Національної академії наук України - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: Н.В. Поліщук

А.М.Андрієнко