Справа № 127/2-3539/10
Провадження № 22-ц/801/397/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 рокуСправа № 127/2-3539/10м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г.,

Суддів: Оніщука В.В., Денишенко Т.О.

за участю секретаря: Олійник Г.Є.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року, постановлену у приміщенні того ж суду під головуванням судді Бойка В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій по сплаті аліментів за матеріалами заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання,

В с т а н о в и в :

У квітні 2010 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій по несплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.08.1998 року у цивільній справі №2-а-247/1998 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму щомісячно, починаючи з 20.12.1998 року до досягнення дитиною повноліття. Боржник ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів, у результаті чого утворилася заборгованість.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.06.2010 року у цивільній справі №2-3539/10 з ОСОБА_2 , громадянина України, уродженця м. Бєльци Ре6спубліки Молдови на користь ОСОБА_1 стягнуто неустойка (пеню) за прострочення сплати аліментів ,3 % річних , індексація за прострочку у загальному розмірі 31 720, 11 грн. а також судові витрати .

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.08.1998 року у цивільній справі №2-а-247/1998 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму щомісячно, починаючи з 20.12.1998 року до досягнення дитиною повноліття.

13.10.2021 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернулась до суду із заявою про видачу дублікату виконавчих листів у справах і поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання ,посилаючись на те, що у справі №2-а-247/1998 був виписаний виконавчий лист, який пред`явлений до виконання , проте який був повернутий в 2015 році .У справі №2-3539/10 також був у липні 2010 року виписаний виконавчий лист ,який був пред`явлений до виконання до Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ. Згодом відбулись реорганізації в системі виконання рішень і вказана виконавчий підрозділ був перетворений спочатку в Центральний ВДВС м.Вінниці Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ,а з липня 2021 року - в Перший ВДВС у м.Вінниці Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції . ОСОБА_1 неодноразово, в різні часи зверталась із заявами до вказаний відділів ,однак відповідей не отримала. Оскільки оригінали виконавчих листів втрачено не з її вини ,просила видати дублікати виконавчих листів №2-а-247/1998 та №2-3539/10 та поновити строк їх пред`явлення до виконання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати через порушення судом норм матеріального та процесуального права, а в справі винести нову ухвалу про задоволення її заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання. Вказала, що суд невірно оцінив та проігнорував відсутність її вини у втраті оригіналів вказаних виконавчих документів, що суттєво порушує її права.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів і поновлення строку їх пред`явлення до виконання, суд виходив з того, що підстави для такого поновлення відсутні, оскільки на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа заявницею надано лист, в якому зазначено, що оригінал виконавчого листа №2-а-247/1998 повернуто до суду 24.02.2015 року. Однак ,до суду заявниця звернулась із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №127/2-3539/10, який не має відношення до виконавчого листа №2-а-247/1998 ,що пред`явлений до виконання у липні 2010 року. Інших доказів втрати виконавчого листа №127/2-3539/10 та доказів поважності причин пропуску для його пред`явлення суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для видачу ОСОБА_1 дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, виходячи з наступного.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зі змісту цієї норми слідує, що поновлення пропущеного строку можливе у випадку, якщо стягувач обґрунтує обставинами (причинами) як такими, що характеризують поважність пропуску строку, передбаченого законом для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, та переконає суд в їх існуванні, посилаючись та надаючи відповідні докази по кожній з наведених таких обставин. При цьому, поважною причиною може бути лише перебіг у часі такого стану речей, який виникає незалежно від волі стягувача та прямим наслідковим зв`язком перешкоджає йому в реалізації свого інтересу, тобто в даному випадку, звернути стягнення боргу на свою користь за рішенням суду в примусовому порядку. Суд же при вирішенні цього питання повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У правових висновках щодо застосування норм права, викладених у пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.08.1998 року у цивільній справі №2-а-247/1998 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму щомісячно, починаючи з 20.12.1998 року до досягнення дитиною повноліття. 15.01.2001 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 було розірвано.(а.с.17)

Станом на 01.03.2010 року у порядку примусового виконання вказаного судового рішення у ОСОБА_2 існувала заборгованість за аліментами ,в зв`язку з чим заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.06.2010 року у цивільній справі № 2-3539/10 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто штрафні санкції ,пеню і інфляційні втрати на загальну суму 31 720,11 грн., а також 570,34 грн. судових витрат (а.с.31-33).

У справі №2-3539/10 також був у липні 2010 року виписаний виконавчий лист ,який був пред`явлений до виконання до Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ.

З повідомлення Центрального ВДВС м .Вінниці Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.09.2019 року ,адресованому ОСОБА_1 , вбачається, що на примусовому виконанні у Ленінському ВДВС Вінницького МУЮ перебував на виконанні виконавчий лист у справі №2-а-247/1998 і 24.02.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та повернуто виконавчий документ до суду . Строк зберігання закінчених виконавчих проваджень становить 3 роки. (а.с.43,44)

Відповідно до ст.359 ЦПК України 1963 року ( чинний станом на час видачі виконавчого листа №2-а-247/1998 про стягнення аліментів ) рішення про стягнення періодичних платежів можуть бути пред`явлені до виконання протягом всього періоду, на який присуджені ці платежі. За час, який передує пред`явленню рішення до виконання, періодичні платежі стягуються в межах строків, встановлених у цій статті.

Періодичні платежі були присуджені до стягнення на період до повноліття сина ,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки рішення про стягнення періодичних платежів могли бути пред`явлені до виконання лише до цієї дати ,відповідно видача дубліката виконавчого листа могла мати місце лише до вказаної дати або за наявності поважної причини поновлення строку пред`явлення листа до виконання і лише за його втрати.

Заявою від 30.10.2019 року ОСОБА_1 просила суд видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.06.2010 року у цивільній справі №2-3539/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Проте листом Вінницького міського суду від 08.11.2019 року їй було відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа, в зв`язку з необхідністю у встановленому законодавством порядку встановити втрату оригіналу виконавчого листа .

13.10.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у вказаних цивільних справах та поновлення строку пред`явлення їх до виконання (а. с. 41-42). До цієї заяви в якості доказів надала листи Центрального відділу ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що стосуються виключно виконавчого листа у справі №2-а-247/1998 (а.с.43-44) щодо якого 24.02.2015 року державним виконавцем закінчено виконавче провадження , а лист повернуто до суду. Будь-яких інших доказів на підтвердження факту втрати виконавчого листа і поважності строку пред`явлення його до виконання не надала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV (чинним на час набрання чинності рішенням у справі № 2-3539/10 ) виконавчі документи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Будь-яких доказів пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №2-3539/10 чи втрати виконавчого листа ОСОБА_1 не надала.

Оскільки з часу винесення державним виконавцем постанови 24.02.2015 про закінчення виконавчого провадження за в/л у справі №2-а-247/1998 , так і з часу ухвалення заочного рішення 10.06.2010 року у справі № 2-3539/10 , ОСОБА_1 , крім її тверджень ,не надала суду достовірних і достатніх доказів поважності причин пропуску нею строку пред`явлення виконавчих документів до виконання , колегія суддів вважає, що висновок суду про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання є обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутня її вина у втраті оригіналів виконавчих листів , а тому наявні підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення цих листів до виконання є безпідставними, оскільки такі доводи не підтверджені доказами і ґрунтуються на незгоді з ухвалою суду і неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права .

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: Т.О. Денишенко

В.В. Оніщук