_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/348/22
УХВАЛА

13.04.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі заяву про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу.

Сторони звернулися до суду із заявою про визнання мирової угоди.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства та дійшов висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження у справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Згідно з частиною першою 1 статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди, зокрема, вимогам закону.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Відповідно до позову предметом спору у цій справі є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором безпроцентної позики від 07.09.2019 року.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана відповідно до її умов, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Тобто, зазначена мирова угода не стосується прав та обов`язків сторін, що випливають з самого предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами. Її зміст зводиться до виникнення права власності за позивачем на нерухоме майно, яке, за твердженням сторін, належить відповідачеві.

За таких обставин, враховуючи те, що мирова угода, яка укладається сторонами у справі може стосуватись лише предмету позову у цій справі, суд дійшов висновку, що умови мирової угоди не відповідають нормам статті 207 ЦПК України, а тому підстави для її визнання у суду відсутні.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, відсутності позивача в судовому засіданні та неможливості роз`яснити йому наслідки укладання мирової угоди та впевнитися, що умови мирової угоди не стосуються прав третіх осіб, вважає, що така угода не може бути затвердженою, оскільки умови мирової угоди, яка укладена між сторонами, суперечать діючому законодавству.

Відповідно до частини п`ятої статті 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердження мирової угоди і продовжує розгляд справи, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За таких умов суд приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, а тому в її затвердженні необхідно відмовити та продовжити судовий розгляд.

Керуючись статтями 207, 259, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви сторін про визнання мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Коваленко О. Б.