ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27667/21

Провадження № 22-ц/4820/298/22

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2021 року про забезпечення позову, суддя Продан Б.Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про накладення стягнення на спадкове майно,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про накладення стягнення на спадкове майно.

В обґрунтування позову вказала, що за її особисті кошти в розмірі 10000 дол. США було придбано автотранспортний засіб «HONDA CR-V», 2008 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який було зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 , з яким позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, спадкоємцем за законом після його смерті визначено його дочку, ОСОБА_1 . Враховуючи, що після смерті боржника-спадкодавця обов`язок по поверненню позики в розмірі 10000 дол. США не виконаний, вона має право звернути стягнення на автомобіль HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом передачі транспортного засобу їй у власність.

22.11.2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Honda CR-V», 2008 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , заборонивши їй відчуження даного майна та користування ним до прийняття рішення у справі, так як не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви вказала, що відповідач без відома та згоди позивача, будучи обізнаною про наявність боргових зобов`язань спадкодавця, протиправно заволоділа спірним автомобілем, забравши його з місця паркування на евакуаторі у невідомому напрямку.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2021 року заяву задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль «Honda CR-V», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , в іншій частині заяви відмовлено. Ухвалу допущено до негайного виконання.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд виходив з того, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та/або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявниці, за захистом яких остання звернулася до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 послалася на необґрунтованість позовних вимог, відсутність порушення прав ОСОБА_2 з її сторони. На думку апелянта, застосування судом заходів забезпечення позову призвело до втручання у мирне володіння майном, оскільки заява про забезпечення позову не містить відомостей, що вказують на ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зауважила, що з огляду на предмет та підстави позову, вжиті судом заходи забезпечення позову є належними та достатніми. Посилання ОСОБА_1 на те, що померлий ОСОБА_3 боргової розписки не підписував висновків суду не спростовують.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в письмових заявах просили суд апеляційної інстанції провести розгляд справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_3 , 20.02.2020 року на його ім`я зареєстровано право власності на транспортний засіб, «HONDA CR-V», 2008 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем померлого за законом є його дочка, ОСОБА_1 , на ім`я якої видано свідоцтво про право на спадщину, в тому числі на спірний автомобіль.

Як вбачається зі змісту розписки від 15.08.2018 року, ОСОБА_3 зобов`язався повернути ОСОБА_2 10000 дол. США, які були ним позичені з метою придбання у ОСОБА_4 на своє ім`я автомобіля «HONDA CR-V», 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказані кошти ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_4 відповідно до розписки останнього.

Таким чином, предметом спору в даній справі є грошові кошти в розмірі 10000 дол. США, які, за твердженням позивача, належить стягнути із спадкоємця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , шляхом передання у власність спірного автомобіля.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

При цьому забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Тобто, забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

При цьому процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони інтересів заявника від можливих недобросовісних дій щодо відчуження спірного автомобіля, з метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність забезпечення позову.

Разом з тим, заявником не надано доказів того, що відповідач має намір відчужити спірний автомобіль, тому обмеження у праві користування транспортним засобом призведе до порушення права власника.

Застосований судом вид забезпечення позову у вигляді арешту, що передбачає також заборону використання автомобіля, є неспівмірним з позовними вимогами.

Враховуючи те, що між визначеним предметом спору і заходами до забезпечення позову існує зв`язок, тому заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчужувати предмет спору є адекватними позовним вимогам, на забезпечення яких вони вживаються, та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2 .

Немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав спадкоємця, оскільки це не позбавить її можливості володіти та користуватися спірним автомобілем, а лише тимчасово обмежить її можливість ним розпоряджатися (постанова Верховного Суду від 23.11.2020 року у справі № 643/8176/19).

Таким чином, врахувавши предмет позову та наведені позивачем обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, враховуючи, що наведені позивачем ризики щодо невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не зникли, колегія суддів апеляційного суду, перевіривши доводи апелянта, дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду та постановлення нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження спірного транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 задовольнити частково.

Накласти обтяження на транспортний засіб, «HONDA CR-V», 2008 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 у вигляді заборони його відчуження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк