Справа № 202/6169/19
Провадження № 2/202/38/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря судового засідання - Калантаєнка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся із позовом до Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, за змістом якого просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_2 . Заявлену вимогу обґрунтував тим, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя не встигла оформити право власності на вказану вище земельну ділянку, яку їй було надано на підставі рішень уповноважених органів та яку остання заповіла позивачу на випадок своєї смерті. Після смерті ОСОБА_2 позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельну дялінку.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У відповідності до рішення Виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 184 від 22.05.1997 ОСОБА_2 наділено земельною ділянкою площею 0,08 га № АДРЕСА_1 у саду тепличного комбінату в районі Самаровки для будівництва індивідуального житлового будинку. Зобов`язано ОСОБА_2 почати будівництво не пізніше одного року з дня прийняття даного рішення, узгодити проект житлового будинку, після закінчення будівництва скласти технічну документацію та зареєструвати в інвентар бюро.

З довідки про землекористування, виданої ГАПУ вбачається, що ділянка, розташована по АДРЕСА_1 знаходиться у користуванні ОСОБА_2 на підставі рішення Виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 184 від 22.05.1997. У довідці, окрім іншого, наявна відмітка, що вказана довідка про землекористування без плану на земельну ділянку недійсна.

Згідно із рішенням Дніпровської міської ради № 54/58 від 26.11.2014 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в районі АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 ініціювати розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, після чого подати до міської ради для прийняття відповідного рішення.

Також, вказаним вище рішенням передбачено, що прийняте рішення не дає право на освоєння території. Строк дії даного рішення становить два роки з моменту прийняття.

30.09.2016 ОСОБА_2 було підписано заповіт, за змістом якого остання, окрім іншого, заповіла ОСОБА_1 , тобто позивачу по справі, земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

30.08.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку.

ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку.

Відповідно до змісту ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельну ділянку; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано рішення виконавчих органів щодо надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В той же час, відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, надані позивачем докази не свідчать про набуття права власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_2 відповідно до законодавства.

Інших доказів на підтвердження спадкодавцем оформлення права власності не надано.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не оформила у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку, тому вона не є об`єктом спадкування, відповідно відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Окрім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальна громада це жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем позов пред`явлено до неналежного відповідача а саме до Індустріальної районної у місті Дніпрі ради замість міської ради, що також є однією з підстав для відмови в задоволені позову. При цьому, жодних клопотань зі сторони позивача про залучення співвідповідача або його заміну суду не подавалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд вислухавши позицію зі сторони позивача, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 11, 76-78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 8, ) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.О. Кухтін