ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2847/22 Справа № 199/9006/21 Категорія 50 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 18 липня 2009 року з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2012 року. За час шлюбу у них народилася малолітня донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 10 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року змінено в частині розміру присуджених аліментів. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 10 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що відповідач на підставі рішення суду сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який досяг повноліття, у зв`язку з чим утримання з відповідача аліментів припинилося.

Вказує, що ОСОБА_1 працює та отримує стабільний дохід, інших дітей, непрацездатних осіб та непрацездатних батьків на його утриманні не перебуває, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини.

На підставі положень ст. 192 СК України просила суд збільшити розмір аліментів, присуджених на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що під час ухвалення рішення судом не було прийнято до уваги те, що позивач не довела належними та допустимими доказами поліпшення його матеріального стану чи погіршення матеріального стану стягувача аліментів, що є предметом доказування у подібній категорії справ.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2009 року, який розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2012 року.

За час шлюбу у сторін народилася малолітня донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року, зміненим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 процентів від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із довідки відділу кадрового забезпечення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ вих. № 3499 від 09 грудня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є курсантом рядовим поліції, який у 2020 році вступив до зазначеного закладу та навчається на другому курсі денного відділення за державним замовленням, перебуває на утриманні ВНЗ, що включає в себе забезпечення курсантів відповідно до затверджених норм грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням та комунальними послугами (а.с. 28).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у Головному управлінні державної міграційної служби України у Дніпропетровській області на посаді начальника відділу, загальна сума доходу за період з вересня 2021 року по листопад 2021 року, за винятком утримання аліментів становить 74 615,27 грн. (а.с. 29).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частинами першою та другою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

З урахуванням встановлених више обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності доводів позивача, що після ухвалення рішення Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року про стягнення аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальне становища відповідача змінилося, а саме, його було звільнено від обов`язку щодо утримання старшої неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з досягненням повноліття, а сума заробітку відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Отже, враховуючи зміну матеріального стану відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів, раніше визначених рішенням суду на підставі положень ст. 192 СК України.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду попередньої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який обґрунтовано їх спростував.

Аргументи апеляційної скарги щодо неможливості сплачувати аліменти у запропонованому позивачем розмірі на утримання малолітньої доньки, оскільки повнолітній син продовжує навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на денній формі навчання, у зв`язку з чим позбавлений можливості працювати та самостійно утримувати себе, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до незгоди позивача з висновками суду по суті спору.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова