ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3081/22 Справа № 204/224/21 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на заочне рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021 року АТ "Банк Кредит Дніпро" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог АТ "Банк Кредит Дніпро" посилалися на те, що 18 вересня 2019 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9163. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, за цим Договором Банк надає Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором у повному обсязі. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, сума кредиту складає 114535 грн. 22 коп., строк кредитування складає 60 місяців з кінцевою датою повернення кредиту до 18 вересня 2024 року. Умовами Кредитного договору визначено щомісячну комісію за обслуговування кредиту та процентну ставку за користування кредитом, яка є фіксованою та складає: на строкову заборгованість за кредитом - 0,001 % річних, на прострочену заборгованість - 56,0 % річних. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надав Відповідачу кошти у розмірі 114535 грн. 22 коп., що підтверджується Розрахунком заборгованості Відповідача за Кредитним договором №9163 від 18 вересня 2019 року. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01 грудня 2020 року становить 170127 грн. 34 коп., яка складається з наступного: суми залишку простроченого кредиту - 139753 грн. 63 коп.; суми прострочених відсотків - 38 грн. 19 коп.; суми прострочених комісій - 30335 грн. 52 коп. На підставі викладеного АТ "Банк Кредит Дніпро" просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №9163 від 18 вересня 2019 року станом на 01 грудня 2020 року у розмірі 170127 грн. 34 коп. та судові витрати у справі.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року задоволено частково позовні вимоги АТ "Банк Кредит Дніпро". Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Кредит Дніпро" заборгованість за Кредитним договором №9163 від 18 вересня 2019 року у розмірі 139791 грн. 82 коп., яка складається з наступного: 139753 грн. 63 коп. - залишок простроченого кредиту; 38 грн. 19 коп. - залишок прострочених відсотків. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Кредит Дніпро" судовий збір в сумі 2096 грн. 88 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог АТ "Банк Кредит Дніпро" відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ "Банк Кредит Дніпро" просить заочне рішення суду від 25 жовтня 2021 року змінити, яким стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №9163 від 18 вересня 2019 року у розмірі 170127 грн. 34 коп., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З матеріалів справи вбачається, 18 вересня 2019 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9163 (а.с.4, 5).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, за цим Договором Банк надає Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором у повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, сума кредиту складає 114535 грн. 22 коп., строк кредитування складає 60 місяців з кінцевою датою повернення кредиту до 18 вересня 2024 року.

Умовами Кредитного договору визначено щомісячну комісію за обслуговування кредиту та процентну ставку за користування кредитом, яка є фіксованою та складає: на строкову заборгованість за кредитом - 0,001 % річних, на прострочену заборгованість - 56 % річних.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надав Відповідачу кошти у розмірі 114535 грн. 22 коп., надавши відповідачці картку, яку остання отримала, що підтверджується її розпискою (а.с. 6).

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01 грудня 2020 року становить 170127 грн. 34 коп., яка складається із наступного: суми залишку простроченого кредиту - 139753 грн. 63 коп.; суми прострочених відсотків - 38 грн. 19 коп.; суми прострочених комісій - 30335 грн. 52 коп. (а.с.12-14).

Звернувшись до суду з вказаним позовом, АТ "Банк Кредит Дніпро" просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №9163 від 18 вересня 2019 року станом на 01 грудня 2020 року у розмірі 170127 грн. 34 коп. та судові витрати у справі.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ "Банк Кредит Дніпро" , не довела відсутність заборгованості.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ "Банк Кредит Дніпро" є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №9163 від 18 вересня 2019 року, що утворилася станом на 01 грудня 2020 року у розмірі 139791 грн. 82 коп., яка складається з наступного: 139753 грн. 63 коп. - залишок простроченого кредиту; 38 грн. 19 коп. - залишок прострочених відсотків.

Що позовних вимог про стягнення прострочених комісій у розмірі 30335 грн. 52 коп. слід зазначити, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими комісіями у розмірі 30335 грн. 52 коп.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ "Банк Кредит Дніпро", стягнувши з відповідача заборгованість за кредитним договором №9163 від 18 вересня 2019 року, що утворилася станом на 01 грудня 2020 року у розмірі 139791 грн. 82 коп., яка складається з наступного: 139753 грн. 63 коп. - залишок простроченого кредиту; 38 грн. 19 коп. - залишок прострочених відсотків.

Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог в повному обсязі є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 квітня 2022 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова