Провадження № 2/521/1661/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання Підмазко Ю.І.,

розглянувши у відкритому засіданні по суті в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Арцизька міська рада Болгарського району Одеської області як орган опіки та піклування (місцезнаходження: Одеська область, м. Арциз, вул. Соборна, буд. 46), про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

04.11.2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд: визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь позивача всі судові витрати понесені ним до ухвалення рішення по цій справі. Позовні вимоги мотивовані наступним.

Згідно позовної заяви, 15.07.2017 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка після розірвання шлюбу проживає із позивачем та повністю знаходиться на його утриманні. Під час розірвання шлюбу та в подальшому спору про місце проживання дитини ОСОБА_3 не було і по усній домовленості дочка проживала із позивачем та його батьками за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує, що 27.10.2021 року у денний час, коли дочка ОСОБА_3 знаходилась у Новоіванівському закладі дошкільної освіти ясла-садок «Сонечко», відповідачка ОСОБА_2 без будь-якого попередження позивача та адміністрації вказаного учбового закладу, забрала дитину та зникла на автомобілі у невідомому напрямку. Одразу позивачем про цей факт було повідомлено в поліцію, однак працівники поліції не встановили місце знаходження відповідачки ОСОБА_2 та доньки позивача ОСОБА_3 . Позивач вважає, що таким вищеописаним вчинком відповідачка ОСОБА_2 фактично вказала на виникнення та наявність спору з приводу визначення місця проживання дитини.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із позовною заявою про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.11.2021 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2022 року підготовче провадження у вищевказаній справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

06.04.2022 року до суду було надано Висновок органу опіки піклування щодо вирішення спору про місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялась про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його особистої участі, та зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач і відповідачка перебували у шлюбі, про що Малиновським районним у місті Одесі відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис №1694, свідоцтво серії НОМЕР_1 .

В період шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_5 у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис №2536, серія НОМЕР_2 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року, яке набрало законної сили 29.10.2019 року, шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно судового наказу Арцизького районного суду Одеської області від 11.10.2021 року, з відповідачки на користь позивача стягнено аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 28.08.2021 року, і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно довідки №582 від 27.10.2021 року, що видана Новоіванівським старостинським округом Арцизької міської ради Одеської області, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з серпня 2020 року та станом на дату видачі довідки мешкає разом з батьком за адресою його реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходиться на медичному обліку у Новоіванівській сільській лікарській амбулаторії загальної практики сімейної медицини за адресою реєстрації батька, що підтверджується випискою з амбулаторної картки № НОМЕР_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з серпня 2020 року та станом на дату видачі довідки відвідувала Новоіванівський заклад дошкільної освіти ясла-садочок «Сонечко» Арцизької міської ради з серпня 2020 року по сьогоднішній день. Зі слів вихователя Новоіванівського закладу дошкільної освіти ясла-садочок «Сонечко» Арцизької міської ради ОСОБА_4 , дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у денний час, коли дочка ОСОБА_3 знаходилась у Новоіванівському закладі дошкільної освіти ясла-садок «Сонечко», відповідачка - ОСОБА_2 без будь-якого попередження позивача та адміністрації вказаного учбового закладу забрала і про подальше місцезнаходження дитини не було відомо.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно, як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків.

За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною 1 статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Також, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суд враховує передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Частина 4 ст. 19 СК України зазначає, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Згідно висновку органу опіки та піклування щодо вирішення спору про місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Арцизької міської ради від 18.03.2022 року, працівниками органу опіки та піклування було встановлено наступні фактичні обставини справи.

Згідно довідки ТВО «ТК ГЕНЕРАЦІЯ» з 17.01.2022 року ОСОБА_1 працює на посаді менеджера управителя в оптовій торгівлі з окладом 9600,00 гривень. Згідно акту обстеження житлових умов від 24 січня 2022 року складеного працівниками Новоіванівського старостинського округу, органом опіки та піклування було виявлено, що батьком створені необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Будинок має 6 кімнат, одна з яких облаштована в дитячу, яка має: ліжко для дитини, окремий стіл для ігор та навчання, шафа для речей, іграшки; кухню, коридор. Згідно акту оцінки потреб складеного КУ «Центр надання соціальних послуг» від 11.02.2022 року, батьком створені умови для проживання та розвитку дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування щодо вирішення спору про місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Арцизької міської ради від 18.03.2022 року, матір дитини, ОСОБА_2 , запрошена рекомендованим листом до служби у справах дітей та своєчасно повідомлена про засідання комісії з питань захисту прав дитини Арцизької міської ради, яке відбулося 22.02.2022 року, та про необхідність подання документів. На засідання комісії вона не з`явилась. Згідно інформації з офіційного сайту «Судова влада України» ОСОБА_2 була притягнута до кримінальної відповідальності згідно вироку Приморського районного суду м. Одеса від 07.10.2021 по справі № 522/12424/21, її визнано винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України (за створення та утримання місць розпусти, вчинені з метою наживи, вчинені організованою групою). На друге засідання комісії, яке відбулось 16 березня 2022 року ОСОБА_2 , також, не з`явилась, до Служби у справах дітей жодних документів не надала, що свідчить про небажання матері займатись вихованням дитини

Отже, виконавчий комітет Арцизької міської ради, як орган опіки та піклування, керуючись ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.19, 160, 161 Сімейного кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», визначив доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №277758281 від 01.20.2021 року, позивач на праві приватної власності володіє квартирою АДРЕСА_3 .

Також, судом встановлено, що позивач має нормальний стан здоров`я, регулярно працює, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, виховує, матеріально утримує, забезпечує у випадку необхідності лікування дитини ОСОБА_3 . Донці позивача створені всі умови за місцем проживання, виховання у дошкільному закладі, догляду за станом здоров`я у медичному догляді для гармонійного всебічного розвитку та виховання.

Згідно зі статтями 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував позитивні зобов`язання держави щодо забезпечення вказаних інтересів в аспекті дотримання статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, 11.07.2017 у справі № 2091/13 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення інтересів дитини, їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватися батьківські права.

Найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 7, 19, 150, 155, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-259, 263-265, 268, 352-354 ЦПК України ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Арцизька міська рада Болгарського району як орган опіки та піклування (місцезнаходження: Одеська область, м. Арциз, вул. Соборна, буд. 46), про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )сплачений судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: І.А. Бобуйок