Справа № 301/2289/21
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Бисаги Т.Ю., Готри Т.Ю.,

за участі секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 січня 2022 року (головуюча суддя Бобик О.І) про відмову у затвердженні мирової угоди у справі №301/2289/21 (номер провадження 22-ц/4806/139/22) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.06.2021 о 11:30 год. в с. Заріччя, вул. Шевченка, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території не надав переваги в русі транспортному засобу BMW 520 D, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, під керуванням ОСОБА_1 , та допустив зіткнення з ним, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.07.2021 у справі № 301/1429/21 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ТДВ Страхової компанії «Альфа-Гарант».

Зменшивши розмір позовних вимог (а.с. 201-202 т. 1) позивач остаточно просив:

1) стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 32 880,71 грн;

2) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 27 150,00 грн майнової шкоди та 6000,00 грн витрат на підготовку експертних висновків.

06.01.2022 до місцевого суду надійшла письмова мирова угода, укладена між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Мереничем (а.с. 86-88 т. 1).

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.01.2022 у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено.

На дану ухвалу подав апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 . Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що закон не забороняє укладати мирову угоду з одним із обраних позивачем відповідачів у частині позовних вимог до такого відповідача; судом не зазначено конкретну підставу для відмови у затвердженні мирової угоди; позивач не має можливості захистити свої права в інший спосіб, ніж оскаржити ухвалу до апеляційного суду, оскільки не відомо коли місцевий суд ухвалить рішення по суті спору, враховуючи те, що задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 про призначення судової експертизи та провадження у справі зупинено; вказуючи на те, що скаржник з вищевказаних підстав не може поновити свої права в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у затвердженні мирової угоди, просив відкрити апеляційне провадження та врахувати правову позицію у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 у справі № 2-41/2006 щодо можливості/неможливості окремого оскарження ухвали про відмову у затвердженні мирової угоди.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Питання про те, які ухвали підлягають оскарженню в апеляційному порядку без рішення суду неодноразово вирішувалися Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, котра була послідовною у свої правових висновках щодо можливості/неможливості апеляційного оскарження відповідної ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду, з`ясування якого має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права, особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку такої ухвали суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. "Право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо затвердження мирової угоди (пункт 11 частини першої статті 353 ЦПК України).

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що тлумачення та застосування положень статті 353 ЦПК України має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. При цьому будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду. Ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди, яка укладена на стадії виконання судового рішення, може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки, з урахуванням стадії укладення мирової угоди, особа, яка подає апеляційну скаргу, не може поновити свої права в інший спосіб аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у затвердженні мирової угоди, яка укладена на стадії виконання судового рішення.

У зв`язку із цим Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.11.2021 у справі № 2-41/2006 відступив від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.07.2021 у справі N 460/3535/16-ц (провадження N 61-8555св21) щодо підходу до тлумачення пункту 11 частини першої статті 353 ЦПК України у контексті розуміння того чи підлягає апеляційному оскарженню ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди, укладеної на стадії виконання рішення.

Одночасно у даній постанові від 01.11.2021 у справі № 2-41/2006 Верховний Суд чітко зазначив те, що відсутні підстави для відступу від висновку зробленого у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2020 у справі № 744/880/19 (провадження N 61-18606св19), оскільки в справі N 744/880/19 ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди була постановлена не на стадії виконання судового рішення. Тобто Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважав правильними висновки судів, згідно з якими апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу на ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди, вірно мотивував свій висновок тим, що заявницею подано апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду (постановленій не на стадії виконання судового рішення), яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Отже, згідно з висновками Верховного Суду у постанові від 01.11.2021 у справі № 2-41/2006:

1) ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди, яка укладена на стадії виконання судового рішення підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду;

2) ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди, яка була постановлена не на стадії виконання судового рішення не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

У даній справі апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу на ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди, яка укладена не на стадії виконання судового рішення, у зв`язку з чим така ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним; воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року).

Наведені в апеляційній скарзі доводи про відсутність можливості захистити свої права в інший спосіб, ніж оскаржити ухвалу в апеляційному порядку, оскільки скаржнику не відомо коли місцевий суд ухвалить рішення по суті спору, так як задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 про призначення судової експертизи та провадження у справі зупинено є необґрунтованими та по своїй суті зводяться до неправильного тлумачення скаржником норм цивільного процесуального законодавства України.

З урахуванням стадії укладення мирової угоди, особа, яка подає апеляційну скаргу, може поновити свої права в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у затвердженні мирової угоди.

Враховуючи наведене, перевіривши наведені скаржником доводи щодо можливості захистити свої права в інший спосіб, ніж оскаржити ухвалу в апеляційному порядку, після відкриття апеляційного провадження колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на ухвалу, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, а тому враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 01.11.2021 у справі № 2-41/2006, колегія суддів вважає за необхідне апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.01.2022 про відмову у затвердженні мирової угоди закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись ст. 362, ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 січня 2022 року (головуюча суддя Бобик О.І) про відмову у затвердженні мирової угоди у справі №301/2289/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2022 року.

Головуюча:

Судді: