Справа № 682/1795/21
Провадження № 2/682/41/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2022 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивачки - адвоката Мукомел Л.А.,
представника відповідачки - адвоката Омельчук С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування,
Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Адвокат Мукомел Л.А. звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про визнання ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .
У вступному слові адвокат Мукомел Л.А. пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою позивачки ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подала спадкоємиця за правом представлення - онука ОСОБА_2 . Однак, за життя ОСОБА_3 потребувала сторонньої допомоги та догляду, бо не могла за віком самостійно забезпечити свої життєві потреби, тобто перебувала у безпорадному стані. Догляд за ОСОБА_3 здійснювали сестра - позивачка ОСОБА_1 або дочка позивачки - ОСОБА_4 чи внучка позивачки - ОСОБА_5 , які надавали матеріальну допомогу, купували продукти та ліки, готували їжу, оплачували медичне обстеження та лікування, прибирали у квартирі, прали одяг та білизну, сплачували комунальні послуги. Після смерті ОСОБА_3 , позивачка здійснює догляд за квартирою. Усі витрати на поховання ОСОБА_3 понесла позивачка. Відповідачка більш як сім років не провідувала ОСОБА_3 , будь якої допомоги їй не надавала. Тому вважає, що позивачка має право на спадкування після смерті ОСОБА_3 разом із спадкоємицею першої черги - відповідачкою ОСОБА_2 . Просить позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 і її представник - адвокат Омельчук С.Л. в судовому засіданні та у письмовому відзиві позовні вимоги не визнали і пояснили, що ОСОБА_3 - баба ОСОБА_2 . Син ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 - ОСОБА_6 помер ще у 1999 році. ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачка ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті баби - ОСОБА_3 . Вважають, що позивачка ОСОБА_1 не набула прав спадкоємця першої черги за законом після смерті своєї сестри - ОСОБА_3 , так як до травня 2020 р постійно проживала в Італії, матеріальної допомоги ОСОБА_3 не надавала, продукти харчування, ліки не купувала, медичні обстеження та лікування не оплачувала. ОСОБА_3 матеріальної допомоги не потребувала, бо отримувала пенсію, якої вистачало на оплату комунальних послуг, придбання продуктів і ліків; у безпорадному стані не перебувала, сама могла себе обслуговувати до смерті, ходила на базар, в магазини за продуктами, сама готувала їжу, любила випікати торти; за станом здоров`я іноді вживала ліки, які могла придбати сама або іноді за ліками ходила відповідачка, частіше - соціальний представник. Відповідачка відвідувала бабусю - ОСОБА_3 на свята. Постійну допомогу ОСОБА_3 , як особі похилого віку, надавав соціальний працівник Славутського територіального центру соціального обслуговування: забезпечувала відвідування перукаря, забирала речі для прання, здійснювала прибирання, купувала ліки, останнім часом ходила за покупками, в тому числі за потреби купувала продукти. Відповідачка надавала посильну допомогу на поховання ОСОБА_3 , але основну частину витрат на поховання понесла ОСОБА_7 , яка пізніше отримала соціальну допомогу на поховання. На даний час позивачка утримує в себе ключі від квартири ОСОБА_3 та забрала частину майна спадкодавця; умисно перешкоджає відповідачці, як спадкоємцю, у доступі до спадкового майна. Просять відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).
У справі, що розглядається судом досліджено надані сторонами докази.
Зокрема, судом допитані свідки позивача.
Так, свідок ОСОБА_4 показала, що її мама - позивачка ОСОБА_1 була рідною сестрою ОСОБА_3 . ОСОБА_3 мала власну квартиру по АДРЕСА_2 . Після смерті сина та чоловіка ОСОБА_3 проживала одна. ОСОБА_1 до травня 2020 р перебувала на заробітках в Італії, але постійно підтримувала зв`язок з сестрою і допомагала їй матеріально. З лютого-березня 2020 р стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився, їй стало важче підніматися на четвертий поверх додому, важко було ходити за покупками, вона частіше стала звертатися за медичною допомогою до сімейного лікаря. З серпня 2020 р ОСОБА_1 стала постійно проживати у ОСОБА_3 , здійснювала за нею догляд: допомагала готувати їжу, ходила за покупками, за ліками, допомагала оплачувати комунальні послуги.
Свідок ОСОБА_5 показала, що ОСОБА_1 - її бабуся. На прохання ОСОБА_1 вона піклувалася ОСОБА_3 : раз або двічі на тиждень приходила до неї, поповнювала мобільний телефон, ходила за ліками в аптеку, приносила дрова, щоб розтопити титан для гарячої води, допомагала прибирати, рідше готувала їсти, забирала додому прання, іноді розвішувала штори. Соціальні працівники теж приходили до ОСОБА_3 : безкоштовно надавали послуги перукаря, привозили дрова для титану. У зв`язку з пандемією коронавірусу протягом 2020 року ОСОБА_3 рідко виходила з дому, лікаря викликала додому, бо іноді скаржилася на підвищення тиску та болі в серці. З вересня 2020 р ОСОБА_1 постійно проживала у ОСОБА_3 , здійснювала за нею догляд: допомагала готувати їжу, ходила за покупками, ліками, допомагала оплачувати комунальні послуги. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вона за власні кошти здійснила поховання ОСОБА_3 , а потім отримала матеріальну допомогу на поховання. ОСОБА_2 до баби - ОСОБА_3 приходила раз на рік на свято.
Свідок ОСОБА_8 , яка перебуває в родинних стосунках з ОСОБА_1 , показала, що ОСОБА_7 - онука ОСОБА_1 часто відвідувала ОСОБА_3 поки ОСОБА_1 була на заробітках за кордоном. А влітку 2020 р ОСОБА_1 повернулася з-за кордону і майже постійно проживала у сестри - ОСОБА_3 та здійснювала за нею догляд. ОСОБА_2 приходила до ОСОБА_3 дуже рідно і зазвичай на свята; у них були не дуже добрі стосунки.
Свідок ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_3 підтримувала близькі родинні відносини з ОСОБА_1 , її дочкою та онукою. ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_3 коштами, продуктами, передавала подарунки з Італії, коли була на заробітках. ОСОБА_3 часто розповідала, що ОСОБА_7 їй допомагає. ОСОБА_2 бачила у ОСОБА_3 лише одного разу на свято.
Судом допитані також свідки відповідача.
Так, свідок ОСОБА_10 показала, що вона була сусідкою ОСОБА_3 і перебувала з нею у дружніх стосунках. ОСОБА_3 , незважаючи на вік, була дуже рухлива, стороннього догляду не потребувала, сама готувала їжу, любила випікати торти, сама ходила на базар, в аптеку. Іноді ОСОБА_3 приходила до неї міряти тиск. У зв`язку з похилим віком, допомогу ОСОБА_3 надавав соціальний працівник з центру соціального обслуговування: допомагав прибирати, прати речі, здійснювати покупки продуктів чи ліків. ОСОБА_3 не хотіла звертатись за допомогою до рідних, бо їй вистачало допомоги соціального працівника. У квартирі ОСОБА_3 було централізоване опалення, а протягом останніх 3-4 років вода у титані нагрівалася за допомогою газової установки, тому дров вона не потребувала. З вересня 2020 р до ОСОБА_3 стала постійно приходити сестра - ОСОБА_1 , але разом вони не проживали і ОСОБА_3 не потребувала постійної опіки сестри. Сини ОСОБА_3 померли вже понад двадцять років назад. Тому найближчою родиною ОСОБА_3 була онука - ОСОБА_2 , яка приходила відвідувати ОСОБА_3 у свята.
Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_12 показала, що відповідачка ОСОБА_2 - її дочка, а ОСОБА_3 була свекрухою. ОСОБА_3 постійно проживала в АДРЕСА_2 , протягом останніх шести років - сама. Допомогу ОСОБА_3 надавав соціальний працівник, тому вона відмовлялась від послуг онуки - відповідачки ОСОБА_2 . Раз в тиждень ОСОБА_2 провідувала ОСОБА_3 . Вона теж іноді ходила до свекрухи. У квартирі ОСОБА_3 завжди було чисто, охайно, речі випрані, завжди було щось приготовлено поїсти; вона не потребувала матеріальної допомоги, так як отримувала пенсію і субсидію на оплату комунальних послуг. ОСОБА_3 розповідала, що позичала гроші племінниці - ОСОБА_13 , а сестра ОСОБА_1 обіцяла приїхати з Італії з заробіток і доглядати за нею. Проте, ОСОБА_3 називала сестру і племінницю аферистами. Про смерть ОСОБА_3 їй та ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_7 вечором 25.01.2021 р, а також повідомила, що вона займається організацією поховання. Наступного дня вона та ОСОБА_2 дали для ОСОБА_14 1000 грн на поховання баби. Їм відомо, що ОСОБА_5 отримала матеріальну допомогу на поховання.
Свідок ОСОБА_15 показав, що він є чоловіком відповідачки ОСОБА_2 , тому був знайомий з ОСОБА_3 , неодноразово з дружиною ходив до неї в гості. ОСОБА_3 була особою похилого віку (понад 80 років), але вона сама прибирала, готувала, виконувала хатню роботу; за матеріальною допомогою ніколи не зверталася, фізичної допомоги не потребувала, бо їй надавав допомогу соціальний працівник. Іноді ОСОБА_3 просила ОСОБА_2 купити в аптеці ліки, бо у неї підвищувався тиск. ОСОБА_3 отримувала пенсію і субсидію на комунальні послуги.
Свідок ОСОБА_16 показала, що з 2017 року здійснювала соціальне обслуговування ОСОБА_3 , як працівник Славутського територіального центру соціального обслуговування населення, двічі на тиждень, а за потребою - частіше. Зокрема: здійснювала вологе прибирання у квартирі, носила продукти з магазину чи з ринку, раз на місяць мила вікна, забирала білизну в Центр для прання, сплачувала за комунальні послуги за рахунок коштів клієнтки, поповнювала їй мобільний телефон, за потреби викликала швидку медичну допомогу. Частину домашньої роботи ОСОБА_3 могла виконувати самостійно: готувала їжу, прала дрібні речі, прибирала у квартирі, могла сама сходити в магазин або аптеку. У разі поганого самопочуття в період пандемії коронавірусу ОСОБА_3 зверталася до родичів з проханням залишитися з нею ночувати. Протягом осені - зими 2020 року з ОСОБА_3 часто залишалася її сестра - ОСОБА_1 , яка також надавала допомогу на сплату комунальних платежів.
Судом досліджені також надані сторонами письмові докази та встановлено, що ОСОБА_3 була власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.183-185).
ОСОБА_3 , 1932 р.н., була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 та проживала одна, що стверджується довідкою Відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Славутської міської ради № 817/26-14 від 27.01.2021 (а.с.13).
28 лютого 2008 року ОСОБА_3 , як одинока престаріла особа, звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області із заявою про прийняття на надомне обслуговування територіальним центром та вказала, що близьких родичів, зобов`язаних утримувати її, немає (а.с.167).
28 лютого 2008 року Територіальним центром Славутського міського управління праці та соціального захисту населення проведено обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_3 та встановлено, що вона є пенсіонером за віком, одинокою престарілою особою, дитиною війни. Стан здоров`я - стенокардія, остереохондроз, гіпертонія, вади зору, слуху. Дітей не має. Проживає в трьох кімнатній квартирі в якій є всі комунальні зручності - газ, вода; має все необхідне для проживання. Потребує обслуговування соціальним робітником, що стверджується Актом обстеження (а.с.180) .
28 лютого 2008 року між Територіальним центром Славутського міського управління праці та соціального захисту населення і ОСОБА_3 був укладений договір про надомне обслуговування. Згідно з п. 3 Договору соціальний працівник територіального центру надавав ОСОБА_3 наступні послуги: доставку ліків з аптеки, оформлення субсидії, заготовка та доставка продуктів харчування, плата за комунальні послуги, прибирання в кімнаті два рази на місяць, послуги медсестри, прачки, швачки, перукаря. Кількість відвідувань та обслуговування соціальним працівником 2 рази на тиждень (а.с. 175).
Аналогічні договори між Територіальним центром Славутського міського управління соціального захисту населення і ОСОБА_3 укладалися до 2020 року включно, а ОСОБА_3 отримувала соціальні послуги у відділенні соціальної допомоги вдома в період з 28 лютого 2008 року по 25 січня 2021 року, що стверджується листом КУ "Славутський територіальний центр соціального обслуговування" від 05.01.2022 р № 03 (а.с.164), Договорами про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) (а.с. 169-175), Картою оцінювання індивідуальних потреб у соціальному обслуговуванні (наданні соціальних послуг) за 2010 рік (а.с.176-177), Індивідуальним планом надання соціальної послуги догляду вдома (а.с.179), Актами обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_3 (а.с.180, 181, ), Обліковими картками обслуговування територіальним центром (а.с.194-197), медичними висновками про здатність ОСОБА_3 до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі (а.с.198-203), довідками про склад сім`ї (а.с.204-213).
Відповідно до документів, наданих КУ "Славутський територіальний центр соціального обслуговування", ОСОБА_3 в період з 2008 р по 25 січня 2021 р надавались послуги: прання одягу та білизни, послуги перукаря, послуги педагога-психолога, медичні послуги, господарські роботи, копання городів, періодичне побутове обслуговування, вологе та генеральне прибирання приміщення, миття вікон, придбання продуктів харчування, ліків, сплата комунальних платежів, оформлення субсидій, послуги швачки.
ОСОБА_3 користувалась комунальними послугами, зокрема: послугами з управління багатоквартирним будинком, з теплопостачання, телекомунікаційними послугами, споживання природного газу та доставка природного газу, у зв`язку з чим їй надавались рахунки на оплату (а.с.39-44). Проте, з досліджених рахунків не вбачається, що плату за спожиті комунальні послуги здійснювала інша особа, а не споживач ОСОБА_3 , а також відсутні відомості про нарахування і виплату чи про відсутність субсидії на оплату комунальних послуг. Тому суд не може вважати доведеним той факт, що ОСОБА_3 потребувала матеріальної допомоги на оплату комунальних послуг і що таку допомогу їй надавала ОСОБА_1 .
З медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 вбачається, що протягом 2019 - 2020 рр вона зверталась за медичною допомогою до сімейного лікаря з приводу запаморочення, ниючого болю в ділянці серця, загальної слабкості, головного болю. Сімейним лікарем кожного разу було констатовано, що загальний стан хворої задовільний, їй призначалось амбулаторне лікування та вона перебувала під спостереженням лікаря у зв`язку з діагнозом: загальний атеросклероз, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба (а.с.90-91).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла в м. Славута Хмельницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 26 січня 2021 року (а.с.11).
Наказом КУ "Славутський територіальний центр соціального обслуговування" № 08 від 26.01.2021 р ОСОБА_3 знята з соціального обслуговування з 26.01.2021 р (а.с.165).
Із свідоцтва про поховання від 27.01.2021 р, виданого КП "Славута-Сервіс", вбачається, що поховання померлої ОСОБА_3 здійснювала ОСОБА_7 (а.с.17). Наведене стверджується також Рахунком-замовленням № 004549 на купівлю-оформлення предметів і послуг похоронного призначення (а.с.18), договором-замовленням на організацію і проведення поховання (а.с.19), розмір витрат на поховання ОСОБА_3 , понесених ОСОБА_5 та доведених в ході судового розгляду, становить 1110,36 грн (а.с.18-19).
Позивачка ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 , що стверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 28 січня 2021 року (а.с.7), повторно виданим свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 28 січня 2021 року (а.с.8), свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 29 листопада 1940 року (а.с.9) та повторно виданим свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_5 від 26 липня 2018 року (а.с.10).
ОСОБА_7 є онукою ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_17 НОМЕР_6 від 29.07.1973 року (а.с.45) та свідоцтвом про народження ОСОБА_7 НОМЕР_7 від 19.03.1997 р (а.с.46).
Після смерті ОСОБА_3 , за заявою ОСОБА_1 від 28.01.2021 р нотаріусом заведена спадкова справа № 7/2021, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12) та спадковою справою № 7/2021 (а.с.71 -88) . Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.82).
Відповідачка ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про її народження серія НОМЕР_8 від 19 листопада 1977 року (а.с.87), відповідно до якого її батько - ОСОБА_6 , та свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_9 від 19 червня 1998 року (а.с.87), відповідно до якого ОСОБА_18 змінила прізвище на ОСОБА_19 .
Батько відповідачки - ОСОБА_6 є сином ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_10 від 30 червня 1954 року (а.с.85).
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Славута Хмельницької області, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_11 від 10 лютого 2021 року (а.с.86).
Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом за правом представлення відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, за якою внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
З наведеного вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом, а позивачка ОСОБА_1 - спадкоємцем другої черги за законом.
Стаття 1259 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша статті 1259 ЦК України).
Частиною 2 статті 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України).
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів.
При цьому, поняття «тривалого часу» є оціночним, а такому визначення існування такої обставини встановлюється судом з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 не потребувала постійної опіки; нематеріальні послуги (спілкування, поради та консультації) їй надавав Славутський територіальний Центр соціального обслуговування, крім цього вона спілкувалася з сусідами, з відповідачкою, яка провідувала її на свята, з позивачкою та її онукою, які відвідували її; матеріальне забезпечення ОСОБА_3 здійснювалось шляхом виплати пенсії та надання субсидії; будь-яка інша допомога, тобто така допомога, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, прання білизни, миття вікон, послуги перукаря, швачки, придбання продуктів харчування та ліків ОСОБА_3 надавав соціальний працівник постійно з 2008 року, що стверджується документально.
Суд не бере до уваги показання свідків про те, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_3 , оскільки їх пояснення носять узагальнений характер та не підтверджують здійснення позивачкою опіки над спадкодавцем, матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві: прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; здійснення таких дій протягом тривалого часу .
Позивачка ОСОБА_1 з 2017 р по 13.06.2020 р постійно перебувала за межами України, що стверджується листом Держприкордонслужби України (а.с.106), а отже фізично не могла тривалий час здійснювати дії по догляду за ОСОБА_3 і наданню їй необхідної допомоги.
Щодо безпорадного стану спадкодавця ОСОБА_3 , то в ході судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_3 неспроможна була самостійно забезпечувати свої потреби. Незважаючи на похилий вік, вона не хворіла тяжкою хворобою або каліцтвом, на стаціонарному лікуванні протягом 2019-2020 років не перебувала, що стверджується дослідженими записами сімейного лікаря, за медичними висновками, наданими в Центр соціального обслуговування, ОСОБА_3 частково була не здатна до самообслуговування.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 не потребувала допомоги саме від ОСОБА_20 , оскільки достатню допомогу їй надавав соціальний працівник Славутського територіального центру соціального обслуговування.
Дослідивши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд знаходить , що позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є її процесуальним обов`язком, щодо наявності відразу всіх зазначених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у позивачки могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України .
Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1266, 1261, 1262, 1259 ЦК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування та про визнання ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду .

Повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів - до 11 квітня 2022 року.

Головуючий суддя Зеленська В.І.