Справа № 727/9540/21
Провадження № 2/727/72/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Орлецькій Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Доготар Миколи Вікторовича, ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_4 , про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів та акту приватного виконавця про проведені електронні торги, скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису, -

Встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів та акту приватного виконавця про проведені електронні торги, скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису, посилаючись на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 , зареєстровані та постійно проживають у вказаній квартирі.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 09.11.2011 №14-рп/2011 вони є співвласниками допоміжних приміщень, технічного обладнання та елементів зовнішнього благоустрою вищевказаного будинку.

Квартира АДРЕСА_2 перебувала у власності ОСОБА_4 , яка набула право власності згідно з нотаріально посвідченим договором дарування, за яким дарувальником виступав її дядько - ОСОБА_5 . Загальна площа квартири на час укладання договору дарування складала 120,5 м2.

В 2012 році вони звернулися до Шевченківського районного суду м.Чернівці з цивільним позовом про визнання нечинним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення наших прав. Позовні вимоги стосувались квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 була відповідачем по справі.

27 серпня 2013 року Шевченківським районним судом м. Чернівці по цивільній справі № 2-2767/12 в якості забезпечення позову до ОСОБА_4 накладений арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Судом визнано частково недійсним свідоцтво про право власності від 12 травня 2010 серії НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_2 в частині права власності на приміщення вбиральні №3-9 площею 2,2 м2 та в частині права власності на приміщення кухні №3-10 площею 8,9 м2. Зазначене стало причиною зобов`язання судом ОСОБА_4 демонтувати вбиральню (приміщення 3-9 площею 2,2 м2) та кухню (приміщення 3-10 площею 8,9 м2), розташовані у квартирі АДРЕСА_3 та відновити на цій площі горище будинку з виходом на горище та виходом на дах. Зобов`язання ОСОБА_4 виконати інші техніко-ремонтні роботи: реконструкцію каналізаційних мереж квартири АДРЕСА_3 ; реконструкцію димовентиляційних шахт на даху будинку; роботи по відновленню організованого зовнішнього водостоку будинку викликані недотриманням вимог проекту при реконструкції квартири АДРЕСА_3 , що значно вплинуло на санітарно-гігієнічний стан їхньої квартири АДРЕСА_4 та й всього будинку.

В період з 2015 року по даний час ОСОБА_4 не вжила заходів для виконання рішення суду, за що її штрафували виконавці, по відношенню до неї здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні. 22.11.2016 року державним виконавцем складено акт про те, що ОСОБА_4 відмовилась надати їм доступ до квартири для виконання відповідних робіт, які зазначені у виконавчому документі.

ОСОБА_4 намагалась зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 в судовому порядку, проте ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 02 вересня 2015 року в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову - арешту на квартиру їй було відмовлено, оскільки рішення суду ще не виконано та заява про скасування заходів забезпечення позову є передчасною.

В лютому 2021 року їм стало відомо, що відбулася зміна власника квартири АДРЕСА_2 , замість ОСОБА_4 власником на праві приватної власності став ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 «позичила» у родички ОСОБА_3 - ОСОБА_6 30000 доларів, які нібито вчасно не повернула в травні 2020 р. ОСОБА_6 подала до суду позов про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів. В липні 2020 р. суд прийняв рішення на користь ОСОБА_6 . У вересні 2020 року ОСОБА_6 , як стягувач грошових коштів з ОСОБА_4 звернулась до приватного виконавця Доготаря М.В., який відкрив виконавче провадження №63049409 і звернув стягнення на квартиру АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , як боржник не повідомила приватного виконавця про неможливість звернення стягнення на квартиру, яка перебуває під судовим арештом і не зверталась до приватного виконавця з відповідними заявами, клопотаннями.

Приватний виконавець Доготарь М.В. в порушення принципів здійснення виконавчого провадження проігнорував наявність обмежень судом суб`єктивних прав ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 , яка перебуває під не знятим, діючим судовим арештом. Квартира є майном, на яке не могло бути накладено стягнення виконавцем, оскільки вона перебувала під судовим арештом і цей арешт не був знятий судом.

В листопаді 2020 року приватний виконавець Доготарь М.В. виставив дану квартиру для продажу через електронні торги на сайті ДП «Сетам», при чому в характеристиці лоту 460142 зазначені площі кухні та туалету, які згідно з рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 9 квітня 2015 року є спільною сумісною власністю, а загальна площа 120,5 кв.м, теж суперечить вказаному рішенню суду.

25 січня 2021 року відбулися аукціонні торги, переможцем яких став ОСОБА_3 , за результатами яких приватним виконавцем Доготарь М.В. складено акт про проведені електронні торги.

03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу М. Д. видане свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, а також внесений запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56436132.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 площею 120,5 кв.м, з яких 11,1 кв.м повинні були бути вилучені за невиконаним Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 9 квітня 2015 року № 22ц/794/26/15.

Вважають, що в результаті неправомірних дій приватного виконавця Доготаря М.В., приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу М. Д. у них вкрадено більше 10 м2 нерухомості, санітарно-гігієнічний стан їхньої квартири та будинку в цілому продовжує погіршуватись, що негативно впливає на їх стан здоров`я, стан довкілля та технічний стан нерухомості, і як наслідок, їхні конституційні права грубо порушені вказаними неправомірними діями.

Отже, добросовісність відповідачів та третіх осіб під час виконавчого провадження та підготовки квартири АДРЕСА_2 до електронних торгів відсутня - вони знали чи повинні були знати про судовий арешт квартири, але свідомо ігнорували цей юридичний факт. Приватний виконавець Доготар М.В., ДП «Сетам» та ОСОБА_3 повинні були знати про арешт квартири судом, процедурні і матеріальні причини такого арешту. Адже в інформації про лот №460142, яку формував приватний виконавець Доготар М.В., оприлюднювало ДП «Сетам», та з якою знайомився перед торгами ОСОБА_3 , наведені відомості про чотири обтяження квартири, причому згідно різних рішень судів та виконавців.

За таких обставин зважаючи на те, що зміст правочину, яким є оскаржувані позивачами прилюдні торги з продажу п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_5 , на момент його вчинення не відповідав вимогам закону та порушує права позивачів. Зважаючи на те, що вимоги про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та скасування його державної реєстрації є похідними та відповідно також вчиненні з порушенням закону та необхідні для реального та ефективного захисту прав позивача.

А тому просили визнати недійсними електронні торги (реєстраційний номер лота 460142), що відбулися 25 січня 2021 року з продажу п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_5 , скасувати протокол проведення електронних торгів №523269 від 25.01.2021 року складений за результатами електронних торгів з продажу п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_5 ., скасувати акт приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. про проведені електронні торги п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_5 від 02 лютого 2021 року, скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис номер 40383171 від 03.02.2021 року про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, вчинений на підставі рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу М. Д.,індексний номер: 56436132 від 03.02.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в новій редакції позовної заяви від 17.11.2021 року. Просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ДП «Сетам» в судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву просив розглянути справу в їх відсутність та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідач - приватний виконавець Доготар М.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час та місце була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивачів, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що згідно з копіями свідоцтва про власність, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.09.2021р. №277340461 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Згідно з нотаріально посвідченим договором дарування квартири від 22 березня 2011 року, квартира АДРЕСА_2 перебувала у власності ОСОБА_4 , за яким дарувальником виступав - ОСОБА_5 . Загальна площа квартири на час укладання договору дарування складала 120,50 м2 (а.с. 7).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.08.2013 року по цивільній справі № 2-2767/12 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.09.2021р. №273318065 (а.с. 8-9).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області по цивільній справі № 2-2767/12 (№22ц/794/26/15) від 09.04.2015 року (а.с. 12-16) позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задоволено частково та визнано частково недійсним свідоцтво про право власності від 12 травня 2010 серії НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_2 , видане виконкомом Чернівецької міської ради на ім`я ОСОБА_5 на підставі п. 1.2 рішення виконкому Чернівецької міської ради від 11 травня 2010 року № 295/8 в частині права власності на приміщення вбиральні №3-9 площею 2,2 кв.м та в частині права власності на приміщення кухні №3-10 площею 8,9 кв.м.; зобов`язано ОСОБА_4 демонтувати вбиральню (приміщення 3-9 площею 2,2 кв.м) та кухню (приміщення 3-10 площею 8; кв.м), розташовані у квартирі АДРЕСА_2 над житловою кімнатою позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відновити на цій площі горище будинку по АДРЕСА_6 з виходом на горище та виходом на дах; зобов`язано ОСОБА_4 здійснити реконструкцію каналізаційних мереж квартири АДРЕСА_2 для запобігання їх проходження над житловими кімнатами квартири АДРЕСА_4 цього будинку; зобов`язано ОСОБА_4 провести роботи по відновленню організованого зовнішнього водостоку будинку по АДРЕСА_6 із здійсненням заходів, що забезпечують запобігання зсувам снігу з покриття даху і утворення полою на карнизах і у водостічних трубах; зобов`язано ОСОБА_4 провести реконструкцію димовентиляційних шахт на даху будинку АДРЕСА_6 із врахуванням наявності сусіднього будинку та його висоти.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 02 вересня 2015 року по справі 22ц/794/26/15 в задоволенні заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 про скасування заходів забезпечення позову, арешту на квартиру АДРЕСА_2 відмовлено, оскільки рішення суду ще не виконано, а заява про скасування заходів забезпечення позову є передчасною (а.с.20).

Відповідно до ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2015 року, старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ відкрито виконавче провадження №48900178 (а.с. 82) та 30.07.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Кондрюком К.О. відкрито виконавче провадження №59677973 за виконавчим листом №2-2767/12 від 06.08.2015 року Шевченківського районного суду м. Чернівці (а.с.83).

На підставі заявки приватного виконавця Доготар М.В. ДП «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_7 за номером лоту №460142 (а.с.44-46).

25 січня 2021 року ДП «Сетам» сформовано протокол № 523269 проведення прилюдних торгів про те, що, дата та час початку і завершення торгів 25 січня 2021 року, реєстраційний номер лота 460142, найменування майна: п`ятикімнатна житлова квартира АДРЕСА_8 , ціна продажу 1361926,65 грн, переможець торгів - ОСОБА_3 на підставі найвищої цінової пропозиції (а.с. 24).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.09.2021р. №273318065, 03.02.2021 року власником квартири АДРЕСА_2 став ОСОБА_3 (а.с.8-9).

Судом встановлено, що як на момент проведення електронних торгів ДП «Сетам» 25.01.2021 року, так і на момент складання акту приватним виконавцем Доготар М.В. про проведення електронних торгів 02.02.2021 року у Державному реєстрі було зареєстровано обтяження нерухомого майна, а саме арешт нерухомого майна, який накладений ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.08.2013 р., якою заборонено розпорядження, продаж та передача майнових прав щодо арештованого майна.

Порядок виконання арешту нерухомого майна визначений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з яким державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1 ч.1 ст.2 Закону).

Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору (п.5.ч.1 ст.2 Закону).

Згідно з ч.2 ст.2 Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону державній реєстрації прав підлягають заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили (п.1 ч.2 ст.27 Закону).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (ст. 650 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Судячи зі змісту ст.ст. 655, 658 ЦК України, пунктів 4,5 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.

Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі № 465/650/16-ц та від 23.01.2019 у справі № 522/10127/14-ц, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, зазначене свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19) правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів або наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, зокрема, порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Крім того, п.п. 35-38 постанови Великої Палати Верховного Суду у тій же справі сформована позиція відносно відчуження майна у період дії заборони, а саме: згідно ст.41 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; згідно ст. 129 Конституції України обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства; ухвала суду про забезпечення позову, зокрема про заборону відчуження нерухомого майна, встановлює обтяження такого майна незалежно від того, зареєстроване це обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи ні; державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, покладається на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В випадку відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Порядок реалізації арештованого майна затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 281/15.

Згідно з ч. 1 розділу І вказаного Порядку арештоване майно - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІ Порядку, заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити, зокрема відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек), та подається разом із копіями документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Частиною 4 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна визначено, що за відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Пунктом 11 розділу ІІІ Порядку визначено, що інформація про майно, включене до лота, виставленого на електронні торги (торги за фіксованою ціною), вноситься Організатором згідно з документами, наданими відповідно до пунктів 2, 3 розділу II цього Порядку.

Відповідно до п. 2 розділу XI Порядку підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження»; відкладення проведення виконавчих дій; наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, виключно на період відновлення її працездатності.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18.11.2015 у справі № 6-1884цс15 та від 12.10.2016 у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

Виходячи з викладеного, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними підлягають встановленню обставини, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними №9 від 06.11.2009 (далі-Постанова), судам необхідно враховувати, що згідно із ст.ст. 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Тобто, приватним виконавцем Доготарем М.В. при підготовці до відчуження спірної квартири відсутність заборони відчуження або арешту майна належним чином перевірена не була, але мав такий обов`язок та можливість шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд приходить до висновку, що з моменту накладення ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 серпня 2013 року арешту на квартиру АДРЕСА_2 в якості забезпечення позову по цивільній справі № 2-2767/12 та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна проведення будь-яких дій, у тому числі електронних торгів, направлених на відчуження вказаного майна, є незаконним.

Також судом встановлено, що на сайті ДП «Сетам» розміщені відомості щодо лоту №460142 електронних торгів, яким є квартира АДРЕСА_2 загальною площею 120,50 м.кв., проте рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 09.04.2015 року визнано частково недійсним свідоцтво про право власності від 12 травня 2010 серії НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_2 , видане виконкомом Чернівецької міської ради на ім`я ОСОБА_5 на підставі п. 1.2 рішення виконкому Чернівецької міської ради від 11 травня 2010 року № 295/8 в частині права власності на приміщення вбиральні №3-9 площею 2,2 кв.м та в частині права власності на приміщення кухні №3-10 площею 8,9 кв.м.

Тобто фактичні технічні характеристики проданого майна не відповідають його характеристикам, заявленим у лоті №460142 електронних торгів, що є істотними умовами договору купівлі-продажу квартири.

Отже, оскільки при проведенні прилюдних торгів було порушено, як правила проведення електронних торгів, так і загальні норми ЦК України, внаслідок чого порушено суб`єктивне цивільне право ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким придбано квартиру з іншими, ніж заявлено в умовах торгів, технічними характеристиками, яка не підлягала примусовому продажу в порядку виконавчого провадження № 63049409, оскільки не могла відчужуватися внаслідок накладення арешту, що унеможливлює реєстрацію права власності не неї.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.05.2019 р. у справі №367/2022/15-ц зазначає, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав на державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту прав або інтересів позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію».

Відповідно до частин першої, третьої статті 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання недійними електронних торгів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на висновок суду про недійсність електронних торгів, то протокол №523269 від 25.01.2021 року проведення електронних торгів, акт приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. про проведені електронні торги від 02.02.2021 року та запис державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис номер 40383171 від 03.02.2021 року про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_5 теж підлягають скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 8, 41, 129 Конституції України, 4, 10, 16, 203, 215, 650, 655, 656, 658 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги (реєстраційний номер лота 460142), що відбулися 25 січня 2021 року з продажу п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_5 .

Скасувати протокол проведення електронних торгів №523269 від 25.01.2021 року, складений за результатами електронних торгів з продажу п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_5 .

Скасувати акт приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. про проведені електронні торги п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_5 від 02 лютого 2021 року.

Скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис номер 40383171 від 03.02.2021 року про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, вчинений на підставі рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу М. Д., індексний номер: 56436132 від 03.02.2021 року.

З повним текстом рішення суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 11 квітня 2022 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: