Справа № 484/757/22
Провадження № 2/484/555/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Мельничука О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Голубкової Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно довідки голови квартального комітету № 26 м. Первомайська Миколаївської області, у вказаному будинку зареєстрований відповідач, проте фактично там не проживає. Його особисті речі в будинку відсутні, участі в оплаті комунальних послуг не брав, будинок покинув добровільно та проживає за межами України. В зв`язку з цим позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 28.03.2022 року відкрито провадження; постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання позивачка не з`явилася, а її представник - адвокат Рідош-Шаповал В.І. надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та участі позивачки, позов підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився; надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власникомжитлового будинку АДРЕСА_1 . Дане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.12.2021 року, №288395004 (а.с.6).

Із довідки голови квартального комітету № 26 м. Первомайська Миколаївської області (а.с.3), відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично не проживає.

Реєстрація відповідача у вказаному будинку ускладнює користування позивачкою належним їй майном.

На даний час відповідач добровільно знятися з реєстрації місця проживання у будинку не має можливості, так як перебуває за межами України, спірним житловим приміщенням не користується вже довгий час.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до змісту норм ст. ст. 1,6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом взято до уваги, що реєстрація місця проживання відповідача у будинку обмежує право позивачки у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження майном, а тому згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; враховуючи викладене, задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, і є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання; таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право на житло.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач за адресою: АДРЕСА_1 , не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачкою спільне господарство та не пов`язаний спільним побутом, будинком не цікавиться, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування вказаним житлом, немає.

Таким чином, відповідач втратив право на користування квартирою, що належить позивачці.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому засіданні.

Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов, що є обґрунтованим і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже є підстави для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 280ЦПК України, ст.ст. 383, 391 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: житловим будинком АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених уч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя О.В.Мельничук