Справа № 344/8563/21
Провадження № 2-ві/344/4/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р

за участі : секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

заявника ОСОБА_1

представника відповідача-адвоката Созоник Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Івано-Франківського міського суду Польській М.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польської М.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом.

10.02.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Польської М.В. оскільки наявні обставини, передбачені п.п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, оскільки не погоджується із діями судді Польської М.В. як головуючої при розгляді справи. Зазначені обставини викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, зокрема з підстав затягування строків розгляду справи та необгрунтованого зупинення провадження у справі.

Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Польської М.В. від 18.02.2022 визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід і передано заяву для проведення автоматичного розподілу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями заява передана до провадження судді Кіндратишин Л.Р.

Заявник ( позивач) ОСОБА_1 заяву підтримав з підстав, які викладені письмово.

Представник відповідача адвокат Созоник Т.Б. заперечила відносно задоволення заяви про відвід судді Польській М.В. через її безпідставність. Зокрема, зазначила, що суддею розгляд справи не затягувався, сторонам було надано можливість подати докази, також такий відкладався у зв`язку з загостренням коронавірусної інфекції, якої перехворіла її довіритель та вона особисто.

Відповідно до статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох робочих днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд встановив наступне.

В обґрунтування заяви про відвід позивач ОСОБА_1 посилається на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, згідно яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Доводи заявника про існування обставин, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суд не приймає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, що маж місце у даному випадку - ухвала про зупинення провадження, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторін.

Так, суд покладає на сторін не лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, а й утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доспупності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Окрім іншого, доводи заявника про відвід головуючого судді з підстав на його думку тривалості провадження не є підставою для відводу головуючої судді, визначеного ст. 36 ЦПК України, адже містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Разом з тим, слід зазначити, що призначення справи до розгляду, процедурне питання щодо відкладення розгляду справи вирішується з врахуванням надмірного навантаження, вже раніше призначених справ, перебування у відпустці.

За таких обставин в задоволенні заяви про відвід, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Івано-Франківського міського суду Польській М.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний ухвала складена 20.04.2022.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН