Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

відповідача- ОСОБА_1

представника відповідача- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства »Страхова компанія »Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 65 006. 49 гр. матеріальної шкоди.

Посилається в позові на те, що 11 лютого 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_1 під керуванням відповідача, та «Тойота» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний відповідач.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Тойота» д.н. НОМЕР_2 , який належить ПАТ`Дочірній банк Сбербанку Росії».

Вказаний автомобіль був застрахований банком на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3017/294/000057 від 04 лютого 2015 року з ПАТ`СК`Універсальна».

Дана подія була визнана страховим випадком і на підставі страхового акту № 20757/1 та інших документів страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в розмірі 114 496, 49 гр., яке було перераховане платіжним дорученням №99643 від 01 березня 2016 року на рахунок СТО, де був здійснений ремонт автомобіля.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача в момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ`СК`АСКО ДС» на підставі Полісу №АІ/8742417, страхова компанія надала страховий захист своєму страхувальнику в межах суми ліміту відповідальності в розмірі 49 490, 00 гр.

З урахуванням цього, просить задовольнити позов та стягнути різницю між завданою та відшкодованою шкодою в розмірі 65 006, 49 гр.

Ухвалою суду від 09 листопада 2016 року в справі було відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 29 травня 2019 року позов підтримав.

Після надання пояснень у справі та призначення експертизи представник позивача в судові засідання неодноразово не з`являвся, подаючи до суду заяви про розгляд справи в його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково.

Зазначив, що внаслідок доржньо-транспортної пригоди після зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н. НОМЕР_2 , останній здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», д.н. НОМЕР_3 , який зник з місця пригоди.

Про ці обставини заявив водій пошкодженого транспортного засобу при наданні пояснень страховій компанії про обставини ДТП.

Внаслідок даної пригоди автомобіль «Тойота» д.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження як задньої, так і передньої частини.

З урахуванням цього вважає, що він має нести відповідальність за пошкодження, які утворилися внаслідок зіткнення з його автомобілем, а пошкодження передньої частини мають бути покладені на водія автомобіля «Рено».

Крім того, зазначив, що інформація про наявність автомобіля «Рено» в матеріалах ДТП не була відображена і його наявність випливає лише з пояснень водія автомобіля «Тойота».

З урахуванням цього вважає, що пошкодження передньої частини автомобіля могли бути наявні до дано дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням цього вважає, що він має нести відповідальність перед позивачем лише в розмірі збитків, завданих пошкодженням задньої частини застрахованого ним транспортного засобу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 980 кодексу предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 4 Закону страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.

За змістом п. 3 ст. 20 Закону при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Судом встановлено, що 04 лютого 2015 року між ПАТ`Дочірній банк Сбербанку Росії» та ПАТ`СК`Універсальна» був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № 3017/294/000057,відповідно до умов якого були застраховані майнові інтереси банку, пов`язані з використанням транспортного засобу - автомобіля Toyota Corolla, 1.6, д.н. НОМЕР_2 .

11 лютого 2016 року на проспекті Перемоги, 35 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та «Тойота» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії».

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний відповідач.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ`СК АСКО ДС» відповідно до Полісу № АІ/8742417.

/ а.с. 10 - 18; 20 /

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудні 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з вини відповідача, був пошкоджений застрахований позивачем транспортний засіб - Toyota Corolla, 1.6, д.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до заяви власника пошкодженого транспортного засобу, на підставі Звіту незалежного експерта, страхового акта № 20757/1 та наданих матеріалів позивачем було прийнято рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та виплату власнику пошкодженого транспортного засобу страхового відшкодування в розмірі 114 496, 49 гр.

Платіжним дорученням № 99643 від 01 березня 2016 року дана сума позивачем була перерахована СТО за місцем відновлення транспортного засобу.

З вказаної суми позивачу було перераховано страхувальником цивіьно-правової відповідальності відовідача - ПрАТ`СК АСКО ДС» 49 490. 00 гр.

Тобто, залишок невідшкодованої позивачу суми становить 65 006, 49 гр.

/ а.с. 21 - 51 /

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Заперечуючи проти позову в частині суми до стягнення з нього, відповідач привів свої аргументи в цій частині з урахуванням пояснень водія пошкодженого транспортного засобу про обставини ДТП.

З пояснень водія ОСОБА_3 до страхової компанії вбачається, що при зіткненні автомобіль під його керуванням відкинуло на автомобіль «Рено», який рухався попереду його автомобіля і який зник з місця події.

З наданих позивачем матеріалів, на підставі яких була здійснена виплата страхового відшкодування, вбачається, що при визначенні суми відшкодування були охоплені всі наявні пошкодження на застрахованому транспортному засобі, тобто як передньої, так і задньої частини.

/ а.с. 34 - 46 /

З урахуванням даних обставин та з метою перевірки заперечень відповідача ухвалою суду від 02 травня 2019 року в судове засідання був викликаний представник позивача для надання пояснень у справі, який у судове засіданні неодноразово не з`явився, подавши заяву про розгляд справи в його відсутності.

Ухвалою суду від 29 травня 2019 року в справі була призначена судова автотоварознавча експертиза,проведення якої було доручено ТОВ`Українська експертна компанія».

16 грудня 2020 року справа була повернута з експертної установи без проведення експертизи в зв`язку з закінченням терміну дії свідоцтва експерта.

Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року була призначена експертиза та визначено експертну установу для її проведення - Київський науково-дослідний інститут судових експертиз.

19 серпня 2021 року до суду надійшло клопотання експертів про витребування документів та надання для огляду пошкоджених транспортних засобів.

На виконання клопотання експерта судом неодноразово направлялися відповідні запити до позивача в частині надання документів, які були наявні та слугували підставою для виплати страхового відшкодування.

Вказані запити неодноразово отримувалися позивачем, однак виконані не були без пояснення причин.

Враховуючи надані позивачем докази в обґрунтування позову та суми страхового відшкодування, суд позбавлений можливості перевірити їх, а представник позивача, не з`являючиь до суду, пояснення відповідача не спростував.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч.1 ст.107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визначенні.

Ухиленням від участі в експертизі є умисні дії особи, яка бере участь у справі, метою яких є неможливість проведення експертизи, яку призначив суд, а саме: ненадання експертам необхідних матеріалів або документів, які є в особи; відмова надати зразки для дослідження; недопущення до приміщень або майна, яке підлягає дослідженню тощо.

Враховуючи підстави для призначення експертизи та питання, поставлені на вирішення експертів, клопотання експерта та документи, необхідні для проведення експертизи, які зберігаються у позивача та ухилення позивача від їх надання, дії позивача свідчать про його ухилення від проведення експертизи, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 15,16, 515, 979-980, 993 ЦК України, Законом України « Про страхування», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 103, 107, 109, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства »Страхова компанія »Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 квітня 2022 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва