ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: М`ячикової І.В.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1 ,

головного державного виконавця Костецького М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця, -

встановив:

У грудні 2021 р. ОСОБА_2 звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на дії державного виконавця Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костецького М.М., в якій просила суд: визнати неправомірними дії вказаного державного виконавця та скасувати акт державного виконавця Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костецького М.М. від 04.12.2021 року у виконавчому провадженні за №66705524.

Скарга вмотивована тим, що на підставі рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2021 року було видано виконавчий лист про зобов`язання заявника ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 шляхом побачень. Зокрема, за рішенням суду визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні шляхом побачень кожної першої та третьої суботи місяця з 10.00 год. до 18.00 год. за попереднім погодженням з матір`ю дитини та за участю фахівця соціальної служби протягом перших 3-х місяців.

Такий фахівець був залучений виконавцем лише один раз 18.09.2021 року. При цьому, виконавцем було ігноровано рішення суду і призначено побачення батька з дитиною без погодження із заявницею, а також без погодження з дитиною, яка не бажає бачити батька і категорично відмовляється від зустрічей із ним. Так, під час чергової зустрічі 04.12.2021 року заявниця з`явилась разом з дитиною на місце побачення за примусовою вимогою виконавця, але малолітній син категорично відмовився виходити з автомобіля на побачення з батьком, а тому заявниця запропонувала батькові підійти до автомобіля і залагодити конфлікт з сином, але останній відмовився. Між тим, державний виконавець склав акт на заявницю про перешкоджання з її боку виконанню судового рішення, що є наслідком притягнення її до відповідальності. Між тим, заявниця вважає такі дії виконавця неправомірними, оскільки вона з`явилась на місце зустрічі з дитиною, думку якого виконавець не з`ясував та присутність працівника соціальної служби не забезпечив. Вказані дії виконавця є неправомірними, а тому вказаний акт підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду зі скаргою.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити з викладених у ній підстав.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про неможливість явки до суду, де зазначив, що дії державного виконавця вважає правомірними, боржник ОСОБА_2 не забезпечила 04.12.2021 року виконання рішення суду і не забезпечила побачення батька з сином у обумовленому державним виконавцем місці парку відпочинку ім.Гагаріна, оскільки син ОСОБА_4 у парку 04.12.2021 року був відсутній.

Державний виконавець ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно 04.12.2021 року працівник соціальної служби на зустрічі був відсутній з невідомих причин. Мати не привела дитину в парк, сказавши, що дитину у автомобілі і не хоче виходити до батька в парк. До цього також жодної зустрічі, де б дитина бажала спілкуватись із батьком не було. Батько підходити до автомобіля не бажав, а казав матері привести її до нього на зустріч в парк. Вважає, що мати повинна вмовити дитину на зустріч з батьком.

Зважаючи на строки розгляду скарги передбачені ст. 450 Цивільним процесуальним кодексом України та на належність повідомлення заінтересованих осіб про дату та час розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наявними доказами в матеріалах справи.

Ухвалою судді від 16.12.2021 р. відкрито провадження за скаргою, призначено судове засідання, витребувано з Фастівського відділу ДВС копію виконавчого провадження №66705524.

Протокольною ухвалою від 09.02.2022 року судом було відмовлено до залучення до справи уточненої скарги на дії державного виконавця.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 451 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року що ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано розділом VII Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV (далі ЦПК України).

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2021 року зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 шляхом побачень двічі на місяць за попередньою домовленістю із матір`ю дитини про дату, годину та місце зустрічі (за участю фахівця соціальної служби протягом перших трьох місяців); в період навчання дитини у шкільному закладі кожну першу та третю суботу місяця з 10 год. до 18 год. за попереднім погодженням із матір`ю дитини; двічі на рік в зимовий та літній період терміном від 3 до 10 днів за попередньою домовленістю із матір`ю із можливістю виїзду дитини на відпочинок і оздоровлення, враховуючи думку та стан здоров`я дитини без присутності матері.

Порядок чи спосіб виконання зазначеного судового рішення відповідно до статті 435 ЦПК України судом не змінювався (доказів протилежного суду не надано).

Виконання судового рішення здійснюється у повній відповідності до його імперативного припису, викладеного в його резолютивній частині, при цьому не допускаючи будь-яких відхилень щодо його виконання.

На виконання вказаного судового рішення було видано 30.08.2021 року виконавчий лист.

06.09.2021 року державним виконавцем Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костецьким М.М. було відкрито виконавче провадження за №66705524.

Протягом виконання рішення виконавцем було винесено ряд вимог із зазначенням місця зустрічей із дитиною, але ОСОБА_4 жодного разу на зустріч з батьком не вийшов, відмовився спілкуватись.

Зокрема, 30.11.2021 року державним виконавцем Костецьким М.М. було винесено вимогу про необхідність присутності батьків 04.12.2021 року на 10 год. в парку відпочинку АДРЕСА_1 .

Згідно акту державного виконавця від 04.12.2021 року мати ОСОБА_2 з`явилась на зустріч в парк без дитини, яка сиділа в автомобілі за межами парку, чим не виконала рішення суду. Зазначений акт містить заперечення матері щодо вказаних обставин і небажання спілкуватись самої дитини із батьком.

На підставі вказаного акту державним виконавцем 06.12.2021 року було винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 .

Розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог слід зазначити наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. За змістом вказаної статті Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Аналогічні вимоги містяться у пункті 10 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, яким визначено, що у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, який підписується сторонами виконавчого провадження, та ухвалює постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Таким чином з урахуванням норми статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції державний виконавець повинен скласти акт, метою якого є встановлення факту виконання судового рішення, або факту невиконання судового рішення.

Законом «Про виконавче провадження» чітко встановлений перелік дій, що вчиняє виконавець при виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною.

Статтею 7 розділу ХІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному статтею 32 Закону відповідно до якої за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

За змістом частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та ухвалює рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Порядок виконання судових рішень визначений Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802.

Пунктом 6 розділу IX Інструкції передбачено, що при виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною державний виконавець за потреби залучає органи опіки та піклування.

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІ Інструкції залучення виконавцем інших органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб, фізичних осіб при примусовому виконанні рішень здійснюється у разі, якщо їх присутність може сприяти своєчасному й повному виконанню рішень. Залучення у виконавчому провадженні відповідних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та фізичних осіб (крім понятих) здійснюється виконавцем шляхом винесення постанови про залучення цих осіб. У цій постанові обов`язково зазначаються опис причин, що зумовили необхідність залучення, час та місце здійснення виконавчих дій, а також інші необхідні відомості. Копія постанови надсилається відповідному органу, установі, організації, суб`єкту господарювання, особі не пізніше наступного дня з дня її винесення, але не пізніше ніж за три дні до запланованих заходів.

Складання акта, як організаційна форма вчинення виконавчих дій, передбачена і пунктом 8 розділу І Інструкції, за змістом якого акт виконавця - це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Вимоги до форми та змісту акта державного виконавця встановлені вказаним пунктом Інструкції, а саме: текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, за пунктами 5-6 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 у редакції, чинній на час прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов, визначено, що якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що до повноважень державного виконавця належить визначення часу та місця побачення з дитиною у випадку, коли про це не зазначено у рішенні суду.

За ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року ратифікованої Україною 27 лютого 1991 (далі Конвенція) передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Найкращим інтересам дитини має приділятись першочергова увага і вони, у залежності від свого характеру та серйозності, можуть перевищувати інтереси батьків (див. рішення у справі «Оноді проти Угорщини» (Onodi v. Hungary), заява № 38647/09, пункт 30, від 30 травня 2017 року).

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, то мати ОСОБА_2 прибула у визначений державним виконавцем час та місце згідно вимоги від 30.11.2021 року (а.с.56), а згідно акту державного виконавця від 04.12.2021 року та зауважень до нього вона привезла з собою на зустріч дитину ОСОБА_4 , але останній відмовився виходити з автомобіля на зустріч із батьком ОСОБА_3 .

При цьому, сам державний виконавець Костецький М.М. в суді підтвердив вказані обставин, зазначивши, що дитина дійсно була в автомобілі, але на пропозицію матері до батька попросити дитину вийти з автомобіля і поговорити з нею з приводу бажання спілкуватись, батько не відреагував. Між тим, батько просив матір привести дитину безпосередньо в парк на місце зустрічі.

Аналізуючи зібрані докази та пояснення сторін, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, дотримання звичайного для неї психологічного стану і її небажання під час зустрічі 04.12.2021 року спілкуватись із батьком суд вважає, що висновок державного виконавця у оспорюваному акті від 04.12.2021 року про невиконання рішення суду і вимоги виконавця з боку заявниці є поспішним і помилковим з огляду на наступне.

Так, резолютивна частина рішення суду не містить по тексту тверджень про зобов`язання матері забезпечити явку дитини на місце зустрічі із батьком або інших примусових дій з її боку для примушування дитини про явку на таку зустріч, а як встановлено судом добровільно дитина прийти на зустріч з батьком не бажала 04.12.2021 року.

Крім того, складений державним виконавцем акт від 04.12.2021 року не містить по тексту мети і завдань складання акту, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.

В даному випадку матір діяла в інтересах дитини. Примушування дитини до зустрічі і спілкування з батьком не допускається, враховуючи вік дитини та стан її здоров`я, що не відповідає найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд»

було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, №18357/91, §40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Беручи до уваги те, що оспорюваний акт від 04.12.2021 року про порушення з боку заявниці вимог державного виконавця і не виконання рішення суду про побачення з дитиною, державним виконавцем Костецьким М.М. винесено передчасно та без врахування усіх обставин справи та думки дитини, а тому є підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костецького М.М. з його складання та скасувати акт державного виконавця Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костецького М.М. від 04.12.2021 року у виконавчому провадженні за №66705524.

Враховуючи наведене вище, на підставі ст. 129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 4, 76, 77, 81, 258 - 260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костецького М.М., щодо винесення Акту державного виконавця від 04.12.2021 року у виконавчому провадженні №66705524.

Скасувати Акт державного виконавця від 04.12.2021 року у виконавчому провадженні №66705524 Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костецького М.М..

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст ухвали виготовлено 16.02.2022 р.