У х в а л а

13 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 686/14632/21-ц

провадження № 61-2978 ск 22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа - державне підприємство «Хмельницька обласна служба місцевих автодоріг», про скасування розпорядження та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 15 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 84/2021-р/к від 28 травня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора державного підприємства «Хмельницька обласна служба місцевих автодоріг».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора державного підприємства «Хмельницька обласна служба місцевих автодоріг».

Рішення допущено до негайного виконання у частині поновлення на роботі. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 лютого 2022 року апеляційну скаргу Хмельницької обласної державної адміністрації задоволено частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 15 листопада 2021 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади директора державного підприємства «Хмельницька обласна служба місцевих автодоріг» відповідно до пункту 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України,

з 28 травня 2021 року на 01 червня 2021 року.

У решті позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

11 березня 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, у якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду,

в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте

не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги та її копію відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням обов`язкових підстав для такого оскарження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 лютого 2022 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько