ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
14 квітня 2022 року м. Чернівці
справа № 724/1033/21-ц
провадження № 22-з/822/16/22
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,
за участю секретаря Конецької Д.Г.,
розглянув заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, третя особа Клішковецька сільська рада Дністровського району Чернівецької області про визнання незаконним та скасування наказу про надання у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,
У травні 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, третя особа Клішковецька сільська рада Дністровського району Чернівецької області про визнання незаконним та скасування наказу про надання у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2021 року позов задоволено.

Визнано незаконними та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 18 березня 2020 року № 24-1193/14-20-сг про затвердження документації із землеустрою та надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 2,0 га, кадастровий номер :02:002:0091, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Малинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, за межами населеного пункту.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 2,0 га, кадастровий номер :02:002:0091, реєстраційний номер 250.

Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на користь ОСОБА_3 витрати пов`язані із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 12 800 гривень, тобто 6 400 гривень з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на користь ОСОБА_4 витрати пов`язані із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 10 400 гривень тобто 5 200 гривень з кожного.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 31 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задоволено.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2021 року та додаткове рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021року скасовано.

У позові ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, третя особа Клішковецька сільська рада Дністровського району Чернівецької області про визнання незаконним та скасування наказу про надання у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 1362 гривні з кожного у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

05 квітня 2022 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Обговоривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно частини 3 статті 141 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції надавав адвокат Єфтемій Р.Ф., що підтверджується договором про надання правової допомоги №12/2021 адв від 21 червня 2021 року, додатковим договором до договору №12/2021 адв від 21 червня 2021 року та додатковим договором № 2 до договору №12/2021 адв від 28 грудня 2021 року, ордером про надання правничої (правничої) допомоги від 12 січня 2021 року, рахунком № 12/2021-адв до Додаткового договору від 21 червня 2021 року про надання правової допомоги від 06 грудня 2021 року, актом № 12/2021-адв приймання передачі наданих юридичних послуг в суді першої інстанції від 06 грудня 2021 року, рахунком № 2-12/2021-адв до Додаткового договору №2 від 28 грудня 2021 року про надання правової допомоги від 04 квітня 2022 року, актом № 2/12/2021-адв приймання передачі наданих юридичних послуг в суді апеляційної інстанції від 04 квітня 2022 року.

ОСОБА_1 за надану професійну правничу допомогу сплатила: 12 000 гривень (квитанція № 1-12/2021 від 22 червня 2021 року), 7000 гривень (квитанція № 2-12/2021 від 06 грудня 2021 року), 11000 гривень (квитанція № 3-12/2021 від 04 квітня 2022 року).

Відповідно до додаткового договору №12/2021 - адв від 21 червня 2021 року про надання правової допомого від 21 червня 2021 року сторони погодили, що розмір винагороди за послуги, які надаються адвокатом, визначається з розрахунку 2000 гривень за годину роботи.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2022 року становить 6500 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Визначення вартості сторонами у договорі про надання професійної правничої допомоги години роботи адвоката в розмірі 2000 гривень, не відповідає критерію розумності.

З показників заробітної плати за відпрацьовану годину у середньому по економіці України, які опубліковані Державною службою статистики України на офіційному сайті http://www.ukrstat.gov.ua, вбачається, що розмір заробітної плати за відпрацьовану годину складає за перший квартал 2021 року 92 гривні 45 копійок, другий квартал 2021 року 101 гривень 19 копійок, третій квартал 2021 року 103 гривні 77 копійок. Отже, визначений сторонами договору про надання професійної правничої гонорар за годину роботи адвоката в розмірі 2000 гривень, значно перевищує розмір заробітної плати за відпрацьовану годину в середньому по економіці України.

Враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, час витрачений адвокатом на виконання таких робіт, а також критерій розумності розміру витрат, понесених на оплату послуг за надання професійної правничої допомоги, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід відшкодувати судові витрати, понесені на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій у розмірі 15 000 гривень.

Керуючись ст. ст. 141,270 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 7 500 гривень з кожного в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг за надання професійної правничої допомоги.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 19 квітня 2022 року

Судді: М.І. Кулянда

О.О.Одинак

Н.Ю.Половінкіна