Справа № 510/536/21
Провадження № 2/510/455/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.22 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їхню відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Златі Д.С. на задоволенні позовних вимог наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження позивача; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва на нерухоме майно від 13.11.2012р., оформленого на ім`я ОСОБА_2 (на Ѕ частину житлового будинку); копія витягу про державну реєстрацію прав від 13.11.2012р., оформленого ні ім`я ОСОБА_2 ; копія рішення виконкому Котловинської сільської ради Ренійського району від 25.06.2012р. ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (за кожним з них - на Ѕ частину); копія рішення Котловинської сільської ради Ренійського району від 08.12.1993р. №43 про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.02.2015р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості Ѕ частки нерухомості від 17.03.2021р.; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 15.02.2022р.; копія заяви ОСОБА_2 від 21.09.2012р. про прийняття спадщини після смерті чоловіка; копія заяви від 21.09.2012р. ОСОБА_3 про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 ; копія заяви ОСОБА_4 від 24.09.2012р. про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 ; копія заяви ОСОБА_2 від 31.10.2014р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія довіреності від 16.04.2014р.; копія довідки Котловинської сільської ради Ренійського району від 23.10.2014р. про склад сім`ї ОСОБА_5 на день його смерті; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10.10.2012р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори не оформлялися); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.10.2012р. (дата заведення спадкової справи - 10.10.2012р.); копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ - трактору; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2014р. №1188; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2014р. №1189; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15.02.2022р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у справі являються рідними дітьми ОСОБА_5 , відповідачка ОСОБА_2 була його дружиною.

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 належало майно - житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 - кожному з них по Ѕ частині нерухомості.

ОСОБА_2 оформила право власності на належну їй Ѕ частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , отримавши свідоцтво про право власності від 13.11.2012р.

Чоловік ОСОБА_7 - ОСОБА_5 за життя не встиг оформити право власності на належну йому іншу Ѕ частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 . Незважаючи на це, саме на ім`я ОСОБА_5 рішенням №43 від 08.12.1993р. Котловинської сільської ради Ренійського району була передана присадибна земельна ділянка за вищевказаною спірною адресою для житлової забудови.

На випадок смерті ОСОБА_5 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 - помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 його дружина звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява від 21.09.2012р. про прийняття спадщини, подана нотаріусу. Крім того, на день смерті разом із спадкодавцем мешкав і його неповнолітній син - ОСОБА_1 , який в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини на користь своєї матері - ОСОБА_2 .

Надалі, реалізуючи своє спадкове право, ОСОБА_2 , діюча від свого імені, а також від імені та в інтересах свого сина - ОСОБА_1 (на підставі довіреності), звернулась за оформленням спадщини після смерті чоловіка, отримавши копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2014р. №1188 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2014р. №1189 - щодо спадкового майна - трактора марки МТЗ-82.1 із реєстраційним номером НОМЕР_1 . На спадщину у вигляді Ѕ частини житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не претендує, оформляти її в цій частині не буде, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не заперечували щодо оформлення позивачем спадщини в цій частині.

Отже, після смерті ОСОБА_5 спадщину на належне йому майно (1/2 частину нерухомості, на яку не оформлялися правовстановлюючі документи) прийняв його неповнолітній син, спадщина стала належати ОСОБА_1 , який прийняв її, користувався нею, але юридично її не переоформив на себе.

У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану частину нерухомості, про що 03.02.2015р. нотаріусом було винесено відповідну постанову.

Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із неоформленням їх спадкодавцем.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса.

Отже, після смерті ОСОБА_5 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на Ѕ частину житлового будинку, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняв спадщину за законом в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_5 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім того, за ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини ОСОБА_2 , діюча в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. На ім`я ОСОБА_1 було оформлено свідоцтво про прийняття спадщини за законом (на Ѕ частину трактора, що належав спадкодавцю). Як зазначив позивач, після смерті ОСОБА_5 у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкову частину житлового будинку. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину юридично, фактично, а також виходячи з положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у подачі його законним представником заяви про прийняття спадщини, його подальших діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на житловий будинок, розпорядження щодо його цільового використовування тощо).

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини був неповнолітньою особою - спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на Ѕ частину житлового будинку з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.4 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

Ѕ частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 (який в цілому складається з: житлового будинку літ. А загальною площею 142,90 кв.м., житловою площею 59,90 кв.м., допоміжною площею 86,00 кв.м.; підвалу літ. а; літньої кухні літ. Б; веранди літ. б; вбиральні літ. В; ангару літ. Г; огорожі № 1,2; споруди № 3, 4),

що належала ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК