Справа № 184/2692/21
Номер провадження 2/184/137/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Алекскредит" звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом посилаючись на наступні обставини.

05.02.2019р. між ТзОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №1915097. На підставі вказаного договору кредитодавець перерахував відповідачу 10 000 грн. на картковий рахунок, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 07.03.2019р. В подальшому, сторони пролонгували дію кредитного договору, згідно додаткової угоди від 06.03.2019р. Оскільки, у порушення умов Договору та Додаткової угоди, відповідач не виконала свої кредитні зобов`язання, починаючи з 07.04.2019р. у відповідача виник борг. Так, станом на 03.12.2021р. заборгованість відповідача становить 20 859,14 грн., яка складається: 10 000 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 2708,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 000 грн. заборгованість з пені; 1596,00 грн. інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані в порядку ст.. 625 ЦК України; 432,20 грн. інфляційні втрати по процентам за користуванням кредиту, нараховані у порядку ст..625 ЦК України; 798,08 грн. 3% річних за сумою кредиту, нараховані в порядку ст..625 ЦК України; 216,12 грн. 3% річних по процентам за користуванням кредитом, нараховані в порядку ст..625 ЦК України. Наведене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача заперечувала в повному обсязі, згідно наданого відзиву на позовну заяву. Так, відповідач вказує на те, що позивач не надав суду жодного доказу того, що він виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит в розмірі 10 000 грн. Крім того, рішенням Орджонікідзевського міського суду від 30.08.2021р. виконавчий напис №33874 від 23.03.2021р., вчинений за заявою позивача визнано таким, що не підлягає виконанню. В межах даного виконавчого напису з заробітної плати відповідача було утримано на користь позивача кошти в сумі 4090,74 грн. Більше того, по вказаній справі ТОВ «Алекскредит» повинен відшкодувати позивачу судові витрати в сумі 1362,00 грн. Однак станом на день подання відзиву ці кошти їй не сплачені. Крім того, позивач додав довідку про те, що кредитні кошти перераховано ТОВ «Вей ФОР Пей», однак в умовах кредитного договору вказано, що кредитний посередник за цим договором відсутній. На підставі викладеного, просить у задоволенні позовних вимог позивач відмовити в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 05.02.2019р. між ТзОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №1915097.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України ).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статтю 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України ).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України ).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України ).

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України Про електронну комерцію електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України Про електронну комерцію ).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України Про електронну комерцію відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону ; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону ; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснення в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України Про електронну комерцію у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону , є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України Про електронну комерцію визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис , за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З указаного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У справі, що переглядається, судом установлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису.

При цьому, відповідачка направила фінансовій установі заявку щодо можливості отримання кредиту на суму 10000 грн., прийняла оферту фінансової установи на суму кредиту 10000 грн., строк 30 календарних днів, проценти за користування кредитом 1,02% в день та підписала її одноразовим ідентифікатором.

З урахуванням вказаного, оскільки без здійснення вказаних дій позивачем, кредитний договір не був би укладений сторонами, цей правочин відповідно до Закону України Про електронну комерцію вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача.

Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків.

За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, відповідно до 1.10 Договору про надання кредиту №1915097 кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.4. Договору в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника.

Матеріали справи не містять даних про картковий рахунок ОСОБА_1 .

Водночас, листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» вих. №5510-ВП від 05.11.2021 року ТОВ «Алекскредит» повідомлено, що 05.02.2019 року відповідно до договору ВП-220817-1 від 22.08.2017 року було здійснено за дорученням ТОВ «Алекскредит» успішні перекази коштів на суму 10000 грн., маса картки 372159, код авторизації 710209, номер транзакції в системі - 43.

Однак, вказана довідка не містить даних що перераховані кошти в сумі 10 000,00 грн. саме на карту ОСОБА_1 , оскільки код авторизації відрізняється від номера договору про надання кредиту №19115097, а інших даних щодо рахунку відповідачки чи даних ідентифікації карткового рахунку позивачем суду не надано.

Крім того, Ухвалою суду від 15.02.2022р. за клопотанням представника позивача витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» підтвердження зарахування з 05.07.2019р. по 08.07.2019р. грошових коштів в сумі 10 000,00 грн. на платіжну карту НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 (номер транзакції НОМЕР_3 ).

На виконання ухвали суду АТ КБ «Приват Банк» повідомлено, що не має змоги надати підтвердження зарахування на карту НОМЕР_1 / НОМЕР_4 держателем якої є ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 в період з 05.07.2019р. по 08.07.2019р. грошових коштів на суму 10000,00 грн. номер транзакції 43, оскільки зарахування на зазначену карту у сумі 10000,00 грн. відсутнє.

Крім того, за умовами укладеного договору (п. 1.3) саме кредитодавець, тобто ТОВ «Алекскредит» надає позичальнику кредитні кошти в сумі 10000 грн., натомість на підтвердження надання позичальнику кредитних коштів посилається на лист ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» вих. №5510-ВП від 05.11.2021 року.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі документи із банківських установ, щодо здійснення кредитодавцем перерахунку на її картковий рахунок кредитних коштів в сумі 10000 грн.

На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 05.04.2022р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду А. М. Коваль