Справа № 487/6239/18
Провадження № 6/487/65/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Трелі Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

28.01.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, у якій просила видати дублікат виконавчого документу на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 487/6239/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

В обґрунтування заяви зазначила, що на сьогоднішній день оригінал виконавчого документу втрачено, що підтверджується довідкою Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві від 27.01.2022 року, відновити іншим шляхом втрачений виконавчий документ не представляється можливим.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно належним чином, відповідно до ст. 433 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 487/6239/18, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Судом встановлено, що 05.11.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва увалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позовні вимоги задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 , який проживає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , яка проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 20.09.2018 року і до досягнення донькою 23 років та за умови продовження нею навчання.

На виконання вказано рішення Заводським районним судом м. Миколаєва 14.11.2018 видано виконавчий лист.

Із повідомлення старшого державного виконавця Заводського відділу ДВС у м. Миколаєва Тимченко А.Р. від 27.01.2022 року вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчий документ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання до відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2 ст. 18 ЦПК України).

Конституція України, ст. 129-1 декларує, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи обов`язковість виконання судового рішення, і той факт, що виданий Заводським районним судом м. Миколаєва виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконано, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Положеннями п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, в редакції діючий на час розгляду заяви, передбачено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно п.1 ч. 17.4 Розділу ХІІІ ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту вищезазначеної статті вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 та видати дублікат виконавчого листа, оскільки він на виконання до відділу ДВС не надходив, рішення суду не виконане і не втратило своєї законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по справі №487/6239/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.О. Гаврасієнко