Справа № 159/889/22
Провадження № 2/159/626/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Облапського ліцею Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дубівська сільська рада, про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Облапського ліцею Дубівської сільської ради з позовом, в якому просила скасувати наказ керівника закладу освіти №34-к від 05.11.2021 про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати та стягнути допомогу по тимчасовій непрацездатності за час незаконного відсторонення з 08.11.2021 по 23.11.2021 в розмірі 4942,21 грн.

Позов мотивовано тим, що 03.11.2021 їй, як вчителю інформатики та початкових класів Облапського ліцею, відповідачем вручено повідомлення про включення працівників закладів освіти до Переліку працівників, які зобов`язані отримати профілактичне щеплення проти COVID-19, визначено строк - до 08.11.2021 для надання підтверджуючих документів про вакцинацію чи медичного висновку про наявність протипоказань.

Проте, вже 05.11.2021 відповідачем видано наказ №34-к про відсторонення від роботи починаючи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення від COVID-19 без збереження заробітної плати.

Починаючи з 08.11.2021 припинено нарахування заробітної плати, при цьому не враховано, що позивач через хворобу в період з 08.11.2021 по 22.11.2021 була непрацездатною. Висновком лікаря №617 від 22.11.2021 встановлено тимчасове протипоказання для вакцинації на строк до 05.12.2021.

З урахуванням наведеного позивач просила:

- скасувати наказ керівника закладу освіти №34-к від 05.11.2021 про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати,

- стягнути з відповідача допомогу по тимчасовій непрацездатності за період з 08.11.2021 по 23.11.2021,

- стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 18.02.2022, відповідно до п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику учасників провадження.

14 квітня 2022 року до суду надійшла письмова заява позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Прадищук Л.М., в якій позивач зазначає, що позов не підтримує у зв`язку із самостійним скасуванням відповідачем оскаржуваного наказу та виплатою допомоги по тимчасовій непрацездатності, просила провадження закрити, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

У заяві від 14.04.2022 позивач фактично засвідчує відсутність предмету спору на час розгляду справи в суді.

Дійсно, за матеріалами справи, відповідачем після відкриття провадження у справі 03.03.2022 виданий наказ №18-к «Про скасування наказу №34 від 05.11.2021 про відсторонення від роботи ОСОБА_2 ». При прийнятті рішення враховані надані позивачем листи непрацездатності та медичні висновки, ухвалено здійснити оплату лікарняних листів за період з 08.11.2021 по 22.11.2021.

Верховний Суд у постанові від 20.09.2021 у справі №638/3792/20 зазначив: «поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання»

Таким чином судом встановлена відсутність предмету спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України, сторонам відомі.

У відповідності до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з п. 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачений позивачем судовий збір повертається позивачу за його клопотанням у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Позивачем на виконання ухвали суду від 01.04.2022 про залишення позову без руху сплачено судовий збір в розмірі 992,40, який слід повернути позивачу за його вимогою.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною третьою статті 142 ЦПК передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

В силу ст.133 ЦПК до судових витрат належать витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат суд враховує розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи та витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи суть спору, розмір майнової вимоги, характер виконаної адвокатом у даній справи роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 1000 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.255, ст.256 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Облапського ліцею Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дубівська сільська рада, про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку закрити.

Зобов`язати Головне управління Державного казначейства України у Волинській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений ним 08.04.2022 на р/р НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, згідно платежу № від 08.04.2022.

Стягнути з Облапського ліцею Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Облапський ліцей Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, , місцезнаходження: с.Облапи вул.Миру, 8б Ковельського району.

Повний текс ухвали складено 15.04.2022 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк