Справа № 716/324/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2022 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

з участю секретаря судових засідань - Якимик К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки і піклування Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що він з 03.03.2005 перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_5 .

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.06.2019, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачем.

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.09.2019 з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із 16.05.2019 і до їх повноліття. Проте, з моменту винесення судом рішення та по сьогоднішній день, відповідачка аліменти в повному обсязі не сплачує, в результаті чого утворилася заборгованість на суму 143450,00 грн.

Заочними рішеннями Заставнівського районного суду Чернівецької області від 19.10.2020 та 29.11.2021 з відповідачки стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 35660 грн. за період з 01.05.2019 по 31.07.2020 та 59970 грн. за період з 01.08.2020 по 30.06.2021.

На даний час позивач самостійно здійснює догляд за двома малолітніми дітьми, так як відповідачка самоусунулась від догляду за дітьми та не піклується про них, їх життям не цікавиться.

У зв`язку з тим, що відповідач усіляко відвертається від надання будь-якої допомоги та відмовляється у прийнятті участі у вихованні їхніх спільних дітей, позивач звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кадубовецької сільської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, які повідомили, що висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача нададуть безпосередньо до суду. Тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їхніх спільних неповнолітніх дітей.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися. В поданій до суду заяві позов підтримують в повному обсязі, в разі визнання відповідачем позову просили ухвалити рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Представник органу опіки і піклування Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, як третя особа, в підготовче засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає та підтримує в повному обсязі. До заяви також додала рішення про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, врахувавши заяви сторін, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши та оцінивши подані письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Зокрема, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є позивач та відповідачка по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 19.05.2006 та серії НОМЕР_2 від 25.02.2011 (а.с.6,7).

Сторони з 03.03.2005 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 24.06.2019 між ними було розірвано, що підтверджується копією рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.06.2019 по справі №716/1906/18 (а.с.8).

Після розірвання шлюбу неповнолітні діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишилися проживати з батьком ОСОБА_1 та проживають по даний час за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради №317 від 21.02.2022 (а.с.19).

Вищенаведене вбачається і згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.02.2022, з якого видно, що неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з батьком, за вищевказаною адресою, у житловому будинку власником якого є сам позивач. Діти знаходиться виключно під наглядом та опікою останнього. Матір зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає (а.с.18).

Згідно довідки виданої Кадубовецької сільської ради Чернівецької області №03/217 від 21.03.2022 відповідачка зареєстрована в АДРЕСА_1 , але не проживає за даною адресою (а.с.28).

Згідно довідки виданої Дирекцією Кадубовецького ОЗЗСО I-III ступенів №7 від 14.02.2022 ОСОБА_4 є ученицею 10-А класу, ОСОБА_5 є учнем 5-Б класу даної школи. Вихованням дітей займається батько, матір у школі не з`являється і навчанням дітей не цікавиться (а.с.20).

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц та у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року у справі № 127/23281/18, зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків.

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.09.2019 з відповідачки на користь позивача присуджено стягнення аліментів в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.05.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідачка аліменти в повному обсязі не сплачувала. З моменту винесення рішення про стягнення аліментів - 05.09.19 та станом на 01.02.2022 борг по сплаті аліментів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей згідно виконавчого листа №716/901/19 від 19.11.2019 становить 143450 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком про розмір заборгованості по сплаті аліментів №60725305 від 23.02.2022 (а.с.11).

19.10.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені по виплаті аліментів, постановив рішення, яким вирішив із ОСОБА_3 стягнути на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за період з 01.05.2019 по 31.07.2020 в розмірі 35660 грн. (а.с.12-14).

Заочним рішенням Заставнівський районний суд Чернівецької області від 29.11.2021 вирішив стягнути з ОСОБА_3 пеню за прострочення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за період з 01.08.2020 по 30.06.2021 в розмірі 59970 грн. (а.с.15-17).

Матір дітей - ОСОБА_3 , яка фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, здоров`я та майбутнє дитини, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, що підтверджується відповідною заявою.

17.03.2022 службою у справах дітей Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , затверджений рішенням виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №3/5 від 17.03.2022 (а.с.35-36).

З вказаного висновку судом встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей, не піклується про їхній розумовий розвиток, навчання, не бере участі у вихованні дітей, не піклується про їхній стан здоров`я та духовний розвиток, не проявляє материнської турботи.

Крім цього, сам висновок ґрунтується на поясненнях самих дітей, які вони надали співробітнику органу опіки і піклування Кадубовецької сільської ради. В процесі спілкування з дітьми встановлено, що матір дійсно життям та здоров`ям дітей не цікавиться, не відвідує їх, не створює умови для їх всебічного та гармонійного розвитку, матеріально не утримує їх (а.с.36).

Таким чином, служба у справах дітей Кадубовецької сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим розглядом безспірно встановлено, що відповідачка, як матір, ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків по вихованню дітей, а саме: не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їхнім здоров`ям, навчанням і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Крім цього матеріально дітей не забезпечує, аліменти не сплачує.

Обставини справи свідчать про небажання відповідачки займатися вихованням дітей, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на їхнє виховання. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає а тому вважає, що позбавлення його батьківських прав є доцільним і відповідатиме інтересам дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідачка ОСОБА_3 безпідставно, свідомо та умисно ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по вихованню неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 то її необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до останніх.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Позивач є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 (а.с.5).

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір за вимоги майнового характеру, в розмірі 992,40 грн.

Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання, призначене на 12-00 годину 11.04.2022 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч. 6 ст. 259 ЦПК України) 18.04.2022, то датою ухвалення даного судового рішення є 18.04.2022.

На підставі ст.ст. ст.ст. 150, 152, 155, 164 СК України, ст.8, 12 ЗУ Про охорону дитинства та керуючись ст.ст. 81, 89, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 282, 284, 289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , житель АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 виданого 23.03.1999 Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області;

представник позивача: адвокат Данищук Василь Вячеславович, адреса місцезнаходження: вул. Молдавська, 45А, м.Заставна, Чернівецького району Чернівецької області, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000382 від 24.05.2019, діє у справі на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги №57 від 07.02.2022 та довіреності від 07.02.2022 зареєстрованої за №30;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 виданого 12.11.2015 Заставнівським РС УДМС України в Чернівецькій області;

третя особа - орган опіки та піклування Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, адреса місцезнаходження: вул. Михайловського, 2, с.Кадубівці, Чернівецького району Чернівецької області, .

Дата складення повного судового рішення: 18.04.2022.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ