Ухвала

13 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 361/2035/20

провадження № 61-3290ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Палладіум Комфорт», про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії та позовом комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (далі - КП БМР «Броваритепловодоенергія») про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, у якому просив: визнати неправомірною бездіяльність КП «Броваритепловодоенергія» у частині розгляду заяви про ненадання послуг з опалення та перерахунок оплати за опалення за договором № 67038; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення, нараховану позивачу у період із 01 лютого 2018 року по 30 березня 2020 року за житлово-комунальні послуги - централізованого опалення.

У травні 2020 року КП БМР «Броваритепловодоенергія» звернулось до ОСОБА_1 із позовними вимогами про стягнення з нього заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період із 01 лютого 2018 року по 01 квітень 2020 року у розмірі 15 666,01 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 січня 2022 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов КП БМР «Броваритепловодоенергія» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП БМР «Броваритепловодоенергія» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 лютого 2018 року по 01 квітня 2020 року у розмірі 15 666,01 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 02 квітня 2022 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2022 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом спору у справі за первісним позовом є визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Предметом спору у справі за зустрічним позовом стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 15 666,01 грн.

Отже, справа № 361/2035/20 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 361/2035/20 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Палладіум Комфорт», про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії та позовом комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук