ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1252/22 Справа № 201/7770/18 Категорія 27 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Одночасно з апеляційною скаргою, також подано заяву про забезпечення доказів, в якій заявник просить витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» документ «Предоставление банковских услуг в Приват Банке для индивидуальных клиентом, частных предпринимателей и руководителей корпоративных клиентов», укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Підстави і порядок забезпечення доказів, вимоги до заяви про забезпечення доказів, а також порядок розгляду судом заяви про забезпечення доказів встановлено ст.ст. 116-119 ЦПК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

У заяві про забезпечення доказів заявник повинен, окрім іншого, зазначити про вжиті заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Під час попереднього судового засідання за заявою особи, яка бере участь в справі, суд може вирішити питання про забезпечення доказів, якщо для цієї особи подання потрібних доказів є неможливим або в неї є труднощі у поданні цих доказів. Закон не обмежує коло доказів, які можуть бути забезпечені судом, і здійснення процесуальних дій щодо забезпечення доказів.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення доказів вбачається, що остання просила витребувати докази, а саме документ «Предоставление банковских услуг в Приват Банке для индивидуальных клиентом, частных предпринимателей и руководителей корпоративных клиентов», укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

Однак, ОСОБА_1 не зазначено у заяві про забезпечення доказів інформації щодо вжитих нею заходів для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (ст.84 ЦКП України).

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 не зверталася із зазначеною заявою до суду, а також не надала апеляційному суду належних і допустимих доказів на підтвердження причин неможливості її подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

Керуючись ст.ст.116, 117, 118, 259, 260 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова