Справа № 307/1811/21
Провадження № 2/307/509/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з Ваш Е.О., позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представника - адвоката Гринюк Г.В., представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвоката Гримут Т.В., розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Закарпатської області, орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визначення місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем ОСОБА_2 10 липня 2018 року та зареєстрованого у Тячівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 168, та про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля матері ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, 10 липня 2018 року з відповідачем ОСОБА_2 вони уклали шлюб, який було зареєстровано у Тячівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 168. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Після реєстрації шлюбу вони проживали в її батьків в с. Біловарці, Тячівського району, Закарпатської області, де прожили більше 3 років. З часу одруження вона почала працювати в м. Тячів у приватній лабораторії і для того, щоб бути ближче до роботи, вони з відповідачем вирішили орендувати квартиру в м. Тячів та переїхали проживати в м. Тячів. В той час, коли вони проживали в її батьків у селі Біловарці, Тячівського району, Закарпатської області, їм допомагали її батьки, дідусь та бабуся, а відповідач у цей час не працював ніде, у нього були тимчасові заробітки. Коли вони переїхали з відповідачем та сином ОСОБА_3 в м. Тячів на орендовану квартиру, то вони там проживали на кошти, які їй надсилала її бабуся та на тимчасові заробітки чоловіка. Між ними почалися сварки та скандали, під час яких відповідач наносив їй побої. Вона терпіла всі знущання відповідача, не повідомлячи про це своїх рідних, щоб їх не засмучувати. Під час чергової сварки відповідач прогнав її з квартири і тоді вона повідомила своїх рідних, які приїхали і забрали її в с. Біловарці, Тячівського району, Закарпатської області, де вона зараз мешкає. Вже тривалий час кожен з них живе своїм життям, їх сім`я припинила своє існування, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків. Вона має можливість на літні канікули виїхати з дитиною за кордон на оздоровлення, оскільки там проживають її мама та бабуся, які їм матеріально допомагають, однак, відповідач не надає їй дозволу на виїзд дитини за кордон, відібрав від неї сина ОСОБА_3 та незаконно позбавив її можливості виховувати малолітнього сина.

Відповідач ОСОБА_2 пред`явив зустрічний позов до ОСОБА_1 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Закарпатської області, орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Зустрічний позов ОСОБА_2 мотивував тим, що після укладення шлюбу з відповідачкою по зустрічному позову ОСОБА_1 вони деякий час проживали в її дідуся та бабусі в АДРЕСА_1 . Позаяк батьки ОСОБА_1 постійно вмішувалися в їхні стосунки та завжди говорили, що їй робити, а чого не робити, то вони вирішили, що переїдуть проживати в м. Тячів, окрім того, ОСОБА_1 та він мали роботу в м. Тячів. Із народженням сина ОСОБА_3 відповідачка ОСОБА_1 змінилася до непізнаваності, почала говорити, що їй набридло сидіти із сином, що в неї депресія, їй сумно вдома, що вона хоче гуляти та вона не готова до сімейного життя. Він намагався різними методами розбавити її буденність, вставав неодноразово вночі переодягати сина, готував йому бутилочку із сумішшю, щоб ОСОБА_1 поспала та відпочила. 24 травня 2021 року після повернення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 з відпочинку, він побачив на її телефоні повідомлення від якого незнайомого чоловіка та прочитав повідомлення інтимного характеру. Між ними відбулася розмова з приводу цих повідомлень у її мобільному телефоні, в ході якої, він сказав ОСОБА_1 , що не хоче бути з нею. Наступного дня цю розмову вони продовжили, ввечері він попросив ОСОБА_1 піти в магазин та купити випічки до чаю, щоб сісти поговорити про проблеми у їхній сім`ї. ОСОБА_1 довго не поверталася, пройшло більше години і він пішов її шукати. Йому сказали, що ОСОБА_1 порізала собі вени на руках та намагалася втопитися. Після цього, її батьки звинуватили його в доведенні ОСОБА_1 до самогубства та забрали її з сином ОСОБА_3 в с. Біловарці, Тячівського району, Закарпатської області. Він забрав сина від матері ОСОБА_1 , позаяк вважає, що син повинен проживати разом з ним, оскільки у нього є всі необхідні умови для його виховання, він являється фізичною особою-підприємцем, його робота пов`язана з торгівлею через мережу Інтернет. Просить визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за батьком ОСОБА_2 . В заяві про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з батьком ОСОБА_2 за місце його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року відкрито провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2021 року відкрито провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Закарпатської області, орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 а також її представник - адвокат Гринюк Г.В. в судовому засіданні підтримали вимоги первісного позову. Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 просить шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвати, оскільки з часу подання даної позовної заяви до суду будь-яких спроб до збереження сім`ї ніхто не вчиняв. Відповідач по первісному позову ОСОБА_2 самочинно, без її згоди, відібрав від неї сина ОСОБА_3 , якому на той час було 1 рік і п`ять місяців і дитина перебувала на грудному вигодовуванні. ОСОБА_2 без її згоди змінив місце проживання дитини з с. Біловарці, де вона проживала з малолітнім сином, у будинку своїх батьків, де є всі необхідні умови для дитини такого віку, в м. Тячів на орендовану квартиру та з кінця травня 2021 року вона біля 6 місяців не могла бачити малолітнього сина, позаяк відповідач не впускав її квартиру, де незаконно утримував дитину. На час відібрання дитини малолітній ОСОБА_3 потребував грудного вигодовування та материнського догляду, однак, відповідач ОСОБА_2 поставив під загрозу здоров`я дитини та їй було невідомо, в яких умовах перебувала дитина та чим ОСОБА_3 , який у такому малолітньому віці був позбавлений материнського піклування та догляду, харчувався та невідомо, хто його доглядав, у той час коли відповідач ОСОБА_2 залишав його в чужому житлі з чужими людьми. Вона неодноразово зверталася в поліцію з приводу викрадення відповідачем ОСОБА_2 сина ОСОБА_3 та встановлення його місця знаходження. Вона також негайно після відібрання від неї дитини 31 травня 2021 року звернулася до суду з даним позовом. Лише восени після її прохань та численних скарг в поліцію та орган опіки та піклування, відповідач ОСОБА_2 дозволяв їй бачити сина на декілька хвилин у його присутності, при цьому, сина він привозив у заклад громадського харчування, і ніхто з її родичів, навіть її мама, там не міг бути присутній. Після 24 лютого 2022 року зв`язок з відповідачем ОСОБА_2 обірвався, його мобільний телефон відключений і вона з того часу не має ніяких відомостей про сина ОСОБА_3 . Вона з цього приводу звернулася у поліцію та орган опіки та піклування Тячівської міської ради, які у складі комісії здійснили виїзд до місця проживання, яке він вказав у зустрічній позовній заяві в АДРЕСА_2 , однак, ані відповідача ОСОБА_2 , ані їх сина ОСОБА_3 там не було, а бабуся відповідача ОСОБА_2 повідомила комісію, що їй невідомо місце перебування ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_3 , а сусіди повідомили, що відповідач із сином виїхали в Чеську Республіку. Також комісія за вказаною адресою виявила незадовільні санітарно-гігієнічні умови. Відповідач ОСОБА_2 ніколи ніде офіційно не працював, орендовану квартиру їм оплачувала її бабуся, яка також постійно надсилала їм кошти в той час, коли вони жили з ОСОБА_2 однією сім`єю, позаяк бабуся добре матеріально-забезпечена, вона єдина її онука, позаяк її покійний батько був її єдиним сином, а на даний час вона живе сама в м. Санкт-Петербурзі в Російській Федерації. Вона має постійне місце роботи та постійний дохід, працює у Біловарському закладі загальної середньої освіти шкільною медичною сестрою, також її батьки та бабуся з дідусем добре матеріально-забезпечені, її мати працює за кордоном та постійно матеріально їй допомагає. Житловий будинок в АДРЕСА_1 , де вона проживає, має три поверхи, в якому другий поверх займає вона сама, будинок комфортабельний з усіма зручностями. Оскільки відповідач ОСОБА_2 самочинно, без її згоди із застосуванням сили змінив місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , перешкоджає їй бачити сина, та наразі їй невідоме місце знаходження дитини, є загроза його життя та здоров`я, то просить допустити негайне виконання рішення суду та негайно відібрати сина ОСОБА_3 від відповідача ОСОБА_2 та повернути дитину за місцем її проживання в АДРЕСА_1 . В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просять відмовити.

Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 11 год. 00 хв. 18 лютого 2022 року, на 11 год. 00 хв. 09 березня 2022 року, на 14 год. 00 хв. 16 березня 2022 року, на 15 год. 00 хв. 29 березня 2022 року та на 16 год. 00 хв. 04 квітня 2022 року не з`явився по невідомим суду причинам, хоч належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Представник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову ОСОБА_2 - адвокат Гримут Т.В. в судовому засіданні вимоги первісного позову визнала частково та не заперечує щодо розірвання шлюбу між сторонами, а в задоволенні вимоги про визначення місця проживання сина сторін ОСОБА_3 біля матері ОСОБА_1 просить відмовити. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі та просить такий задовольнити з тих підстав, що ОСОБА_2 має всі необхідні умови для проживання та виховання сина ОСОБА_3 , він дозволяє ОСОБА_1 бачити дитину. Він являється підприємцем, однак, розмір його доходу їй невідомий. Щодо перебування на розгляді Тячівського районного суду Закарпатської області кримінального провадження відносно позивача по зустрічному позову ОСОБА_2 , обинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, то така обставина не є перешкодою у визначенні місця проживання дитини біля нього, позаяк, його вина вироком суду не встановлена та відносно нього діє презумпція невинуватості. Також пояснила, що їй відомо, що позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3 наразі перебуває в м. Ужгород, Закарпатської області. Просить відмовити у вимозі позивача по первісному позову ОСОБА_1 допустити негайне виконання рішення суду та негайно відібрати сина ОСОБА_3 від відповідача ОСОБА_2 та повернути дитину за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , оскільки таке рішеня негативно вплине на психічний стан малолітньої дитини.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Закарпатської області, орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явилися, позаяк подали суду заяви, в яких просять справу розглянути у відсутності їх представників.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що первісний позов ОСОБА_1 потрібно задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 потрібно відмовити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10 липня 2018 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який було зареєстровано у Тячівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 168. Вказана обставина також підтверджена оригіналом свідоцтва про шлюб.

У цьому шлюбі у сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджено копією свідоцтва про його народження.

Актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , складеного депутатом Біловарського старостинського округу Кулішем Віталієм підтверджено, що ОСОБА_1 проживає у будинку бабусі та дідуся, сім`я добре матеріально-забезпечена, побутові умови хороші. У будинку підведений автономний газопровід, електропостачання, водопровід. Створені комфортні умови для проживання та побуту. У сім`ї доброзичливі стосунки.

Як стверджено протоколом № 1 комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 15 червня 2021 року ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 , звернулася із заявою про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, засідання комісії було відкладено, оскільки адвокат Гримут Т.В. до початку засідання подала ухвалу про відкриття провадження у справі, відповідно до якої питання про визначення місця проживання дитини перебуває на розгляді суду.

Відповідно до довідки Бедевлянської АЗПСМ за № 451 від 25 червня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на «Д» обліку в Бедевлянській АЗПСМ не знаходиться, загальний стан дитини задовільний.

Позивач по первісному позову ОСОБА_1 10 червня 2021 року звернулася із заявою до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, про те, що 09 червня 2021 року близько 11 години її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона на даний момент не проживає та має спірні питання, приїхав до неї додому та забрав їхнього малолітнього сина, а на наступний день повідомив, що не поверне дитину, та не дає їй бачитися із сином, однак, листом № 11394/106/29-1-2021 від 30 червня 2021 року за підписом начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Михайла Палкуша надана відповідь про те, що в даній події не встановлено ознак кримінального правопорушення, а тому розгляд заяви припинено.

З аналогічною заявою позивач по первісному позову ОСОБА_1 15 червня 2021 року звернулася до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, про те, що 09 червня 2021 року близько 11 години її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона на даний момент не проживає та має спірні питання, приїхав до неї додому та забрав їхнього малолітнього сина, а на наступний день повідомив, що не поверне дитину, та не дає їй бачитися із сином, однак, листом № 11492/106/29-1-2021 від 01 липня 2021 року за підписом начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Михайла Палкуша надана відповідь про те, що в даній події не встановлено ознак кримінального правопорушення, а тому розгляд заяви припинено.

Також 24 червня 2021 року позивач по первісному позову ОСОБА_1 звернулася із заявою до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, про те, що її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона на даний момент не проживає, 24 черня 2021 року о 09 годині приїхав до неї додому в АДРЕСА_1 , силоміць відібрав їхнього спільного сина ОСОБА_3 , та влаштував сварку, в ході якої наніс їй тілесні ушкодження, також побив її бабусю та дідуся, спричинивши їм тілесні ушкодження, однак, листом № 11396/106/29-1-2021 від 30 червня 2021 року за підписом начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Михайла Палкуша надана відповідь про те, що в даній події не встановлено ознак кримінального правопорушення, а тому розгляд заяви припинено.

Позивач по первісному позову ОСОБА_1 14 липня 2021 року звернулася із заявою до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області щодо неможливості потрапити до квартири в АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_2 разом з їхнім сином ОСОБА_3 , в зв`язку з чим, вона не може побачити сина, однак, листом № 12161/106/29-1-2021 від 14 липня 2021 року за підписом начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Михайла Палкуша надана відповідь про те, що в даній події не встановлено ознак кримінального правопорушення, а тому розгляд заяви припинено.

Також позивач по первісному позову ОСОБА_1 17 липня 2021 року звернулася до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про те, що ОСОБА_2 17 липня 2021 року близько 14 години, знаходячись в с. Тячівка, забрав від неї мобільний телефон марки «Айфон 12 ПРО», та не дає їй можливості бачитися із сином, однак, листом № 12781/106/29/1-21 від 29 липня 2021 року та листом № 13689/106/29-1-2021 від 09 серпня 2021 року за підписом т. в.о. начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Юрія Мартинича надана відповідь про те, що в діях ОСОБА_2 не встановлено ознак кримінального правопорушення, а тому розгляд заяви припинено.

Як стверджено витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000193 від 25 червня 2021 року дідусь позивачки по первісному позову ОСОБА_5 звернувся до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про нанесення йому 24 травня 2021 року в АДРЕСА_1 , по місцю його проживання, тілесних ушкоджень відповідачем по первісному позову та позивачем по зустрічному позову ОСОБА_2 , дії якого кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Як стверджено витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000212 від 06 липня 2021 року бабуся позивачки по первісному позову ОСОБА_6 звернулася до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про нанесення їй 24 червня 2021 року в АДРЕСА_1 , по місцю її проживання, тілесних ушкоджень відповідачем по первісному позову та позивачем по зустрічному позову ОСОБА_2 , дії якого кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно характеристики, виданої Бедевлянською сільською радою Тячівського району Закарпатської області від 15 червня 2021 року, ОСОБА_1 є мешканкою с. Біловарці, Тячівського району, з дня народження. Заміжня. Має медичну освіту та у 2018 році закінчила Закарпатський базовий медичний коледж. Трудову діяльність розпочала з 2018 року у ТОВ «Тест Лайф» на посаді медична сестра, та перебуває у відпустці по догляду за сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У ОСОБА_7 авторитетна і поважна людина, користується повагою односельчан. За характером спокійна, комунікабельна, розважлива. У громадському житті села активна. У побуті скромна. Проживає з сином ОСОБА_3 у будинку, який належить бабусі ОСОБА_6 та дідусеві ОСОБА_5 , де також проживає її мати ОСОБА_8 , отчим ОСОБА_9 та неповнолітній брат ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Допомагає батькам у веденні господарства та веде догляд за сином. До адміністративної відповідальності не притягувалася, порушень громадського порядку не вчиняла. З боку громадян нарікань на неї не було.

Згідно характеристики по місцю роботи, виданої ТзВО «Тест Лайф» від 22 червня 2021 року, ОСОБА_1 працює медичною сестрою в ТзВО «Тест Лайф» з 27 листопада 2018 року. За час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу та приймати правильні рішення в питаннях, що стосуються її професійної діяльності і знаходяться в межах її компетенції. ОСОБА_1 проходила курси з підвищення кваліфікації і неодноразово використовувала набуті навички у вирішенні поставлених завдань. Вміє тримати себе в руках, дотримується всіх встановлених правил. Допомагає колегам. Не має шкідливих звичок і не створює конфліктів між співробітниками.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов життя ОСОБА_1 від 28 грудня 2021 року, складеного Бедевлянським сільським головою Бедеєм П.І. та депутатом Росохою М.І., встановлено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , який належить її дідусю ОСОБА_5 , загальною площею 378 м.кв., житловою площею 200 м.кв.. Будинок триповерховий, має сім облаштованих та умебльованих житлових кімнат, зал площею 70 м.кв., дві кімнати гігієни на першому та другому поверсі, кухня обладана побутовою технікою. Будинок має автономне опалення змішаного типу (газ та дрова), водонагрівальні системи з подачею холодної та гарячої води до всіх трьох поверхів. В будинку створені умови для окремого проживання ОСОБА_1 на другому поверсі будинку, де є дві спальні кімнати, дитяча кімната, приймальня та санвузол (туалет з душовим боксом), де проживала сімі`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 . В дворі будинку наявна літня кухня площею 70 м.к.в, що складається із чотирьох кімнат, приймальні, спальні, кухні, ванної кімнати та туалету, в яких проживають дідусь ОСОБА_5 та бабуся ОСОБА_6 , які являються пенсіонерами. Сім`я добре матеріально-абезпечена, має в користуванні автомобілі, технічно-побутові умови відмінні. Підсобне господарство утримується спільно всіма членами родини. У сім`ї тісні доброзичливі стосунки. Також до даного акту обстеження матеріально-побутових умов на підтвердження додано фотознімки, на яких відображені транспортні засоби, зовнішній вигляд житлового будинку, внутрішній вигляд кімнат, де проживає ОСОБА_1 .

Як стверджено записами у трудовій книжці ОСОБА_1 з датою заповнення 27 листопада 2018 року, з 27 листопада 2018 року по 18 грудня 2021 року ОСОБА_1 працювала медичною сестрою ТОВ «Тест Лайф», а 10 січня 2022 року ОСОБА_1 прийнята на роботу в Біловарський ЗЗСО І-ІІ ступенів на посаду шкільної медсестри, де працює по теперішній час.

Згідно характеристики по місцю роботи ОСОБА_1 , виданої Біловарським ЗЗСО І-ІІ ступенів від 10 лютого 2022 року, ОСОБА_1 працює шкільною медичною сестрою. За час роботи показала себе дисциплінованим, грамотним працівником. Якісно і своєчасно виконує посадові обов`язки. У роботі керується наказами МОН, МОЗ України, фаховими інструкціями. Систематично підвищує свої фахові знання. За час роботи скарг і стягнень не має. ОСОБА_1 доброзичлива та ввічлива. З учнями та працівниками закладу толерантна. ОСОБА_1 - випускниця Біловарської школи. Закінчила школу з відзнакою. Користується авторитетом та повагою.

Відповідно до довідки КНП «Тячівська консультативна поліклініка» ОСОБА_1 на обліку у психіатра та нарколога не значиться.

З характеристики ОСОБА_2 , виданої Тячівським міським головою Ковачем Іваном, вбачається, що ОСОБА_2 навчався в Тячівській ЗОШ № 1 І-ІІІ ступенів імені В. Гренджі-Донського, проживає з неповнолітнім сином 09 грудня 2019 року народження в найманій квартирі в АДРЕСА_3 , позаяк проводить ремонт у власній оселі. Дружина ОСОБА_1 . За місцем проживання характеризується з позитивної сторони, скарг на нього від мешканців міста та сусідів до міської ради не надходило.

Згідно договору дарування житлового будинку з надвірними спорудами від 12 листопада 2018 року та договору дарування земельної ділянки від 12 листопада 2018 року у ОСОБА_2 на праві приватної власності знаходиться житловий будинок на дві житлові кімнати, житловою площею - 32,70 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці, розміром 0,1500 га в АДРЕСА_2 .

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 25 червня 2021 року.

Відповідно до довідки КНП «Тячівська районна поліклініка» від 15 червня 2021 року ОСОБА_2 на обліку у психіатра і нарколога не значиться.

Відповідно довідки про результати проведення перевірки по матеріалах ЖЄО № 4378 від 27 травня 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 27 травня 2021 року по телефону повідомив чергову частину Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про те, 25 травня 2021 року ввечері його дружина ОСОБА_1 намагалася покінчити життя самогубством.

У вказаній довідці встановлено, що в ході опитування ОСОБА_1 пояснила, що в період з 24 травня 2021 року по 25 травня 2021 року у неї з чоловіком виникла сварка, в ході якої чоловік ОСОБА_2 погрожував їй фізичною розправою та наніс декілька ударів по обличчю, після чого вона сказала чоловікові, що йде в магазин, а сама пішла на річку «Тиса», де зайшла у воду та лезом поцарапала собі руки. Згодом до річки приїхав батько ОСОБА_9 та забрав її звідти. За медичною допомогою вона не зверталася.

Вказані у цій довідці обставини хоч і не підтвердили факт доведення ОСОБА_2 до самогубства своєї дружини ОСОБА_1 , однак, підтверджують той факт, що ОСОБА_2 схильний до вчинення домашнього насильства, що проявилося у нанесенні побоїв своїй дружині ОСОБА_1 , умисних діях фізичного та психологічного спрямування по відношенню до неї та такі порушують конституційні права і свободи, наносять моральну шкоду, шкоду фізичному чи психічному здоров`ю дружини ОСОБА_1 .

Суд також констатує, що згідно рапорту поліцейського Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Ковача М. дзвінок ОСОБА_2 про намагання його дружини ОСОБА_1 25 травня 2021 року покінчити життя самогубством поступив до чергової частини після спливу двох діб після настання події, тобто, 27 травня 2021 року о 13 год. 13 хв..

До зустрічного позову ОСОБА_2 додано фотознімки, які містять ознаки розголошення таємниці листування та іншої кореспонденції позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1 , зокрема, у скріншоті із такого листування міститься текст, що стосується інтимної сторони її життя, а також додано фотознімок, на якому зображення ОСОБА_1 містить ознаки розголошення відомостей про інтимну сторону її життя. 15 вересня 2021 року представник ОСОБА_2 - адвокат Гримут Т.В. в підготовчому судовому засіданні заявила, що буде ініціювати перед судом питання призначення експертизи з метою встановлення достовірності належності саме ОСОБА_1 цього листування з текстом, що стосується інтимної сторони життя ОСОБА_1 .

Вказані фотознімки та скріншоти із особистого листування, додані до зустрічного позову, та які на думку ОСОБА_2 та його представника - адвоката Гримут Т.В. характеризують особу ОСОБА_1 , суд не бере до увагу, оскільки такі є недопустими доказами в розумінні статті 32 Конституції України, яка регламентує, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно направлених Бедевлянською сільською радою Тячівського району Закарпатської області акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_3 , від 15 червня 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 проживає за вказаною адресою разом із сином ОСОБА_3 , умови проживання хороші, будинок охайний, дитина у належному вигляді, а також акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , від 15 червня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою разом із дідусем ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6 , умови проживання хороші, дитина має багато одягу, іграшок та все необхідне для розвитку дитини є.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов в АДРЕСА_3 , від 17 вересня 2021 року, де проживає ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_3 , умови проживання в даній квартирі хороші та належні для проживання та виховання дитини.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_2 , який мешкає в АДРЕСА_2 від 06 грудня 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 проживає із сином ОСОБА_3 , який відвідує ясла-садок, та бабусею ОСОБА_12 , умови проживання добрі.

Відповідно до постанов про закриття кримінальних проваджень від 30 липня 2021 року кримінальні провадження за ч. 1 ст. 125 КК України за заявами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 закриті на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також в судовому засіданні встановлено, що батько дитини ОСОБА_2 притягується до кримінальної відповідальності та в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області відносно нього перебуває кримінальне провадження про його обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, про що свідчить повістка про виклик його до суду в якості обвинуваченого у кримінальному провадженні № 307/1698/17, № 1кп/307/212/18, та ухвала Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 вересня 2018 року про зупинення провадження у справі до розшуку обвинувачених у даному кримінальному провадженні № 307/1698/17, № 1 кп/307/212/18.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області від 19 серпня 2021 року, встановлено, що комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бедевлянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області, вважає за доцільне, для прийняття об`єктивного рішення, щоб дитина проживала з мамою, питання розглядалося за присутності матері.

Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській міській раді Закарпатської області від 17 листопада 2021 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тячівської міської ради Закарпатської області від 21 грудня 2021 року, вирішено визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з батьком ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_13 , будучи допитана в судовому засіданні, показала, що знає ОСОБА_1 із самого народження з позитивної сторони. Вона бачила як ОСОБА_1 доглядала свого малолітнього сина, коли проживали з чоловіком та сином в с. Біловарці. Чоловік ОСОБА_2 , коли проживав у с. Біловарці, вдома у батьків ОСОБА_1 , ніколи ніде не працював. ОСОБА_1 зразкова мама для свого сина ОСОБА_3 , дитина постійно була доглянута та позитивна, приємно було їх бачити разом з дитиною. Вважає, що ОСОБА_1 можна довірити виховання дитини.

Свідок ОСОБА_16 , будучи допитана в судовому засіданні, показала, що вона є хресною мамою ОСОБА_1 та характеризує її виключно з позитивної сторони. Вона з ОСОБА_1 разом ходили до ОСОБА_2 на орендовану квартиру, щоб побачити сина ОСОБА_3 , однак, ОСОБА_2 двері квартири їм не відкрив та не надав можливості ОСОБА_1 побачити малолітнього ОСОБА_3 . ОСОБА_1 під час спільного проживання з ОСОБА_2 завжди дослухалася до його думки.

Свідок ОСОБА_8 , будучи допитана в судовому засіданні, показала, що вона являється мамою ОСОБА_1 та з самого початку сімейного життя між її донькою та ОСОБА_2 постійно були сварки, під час яких він ображав та принижував ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ніколи ніде не працював, а жив у них вдома за кошти, зароблені нею та членами її сім`ї. ОСОБА_2 займався контробандою та незаконно переміщував через кордон тютюнові вироби. Після народження ОСОБА_3 , ОСОБА_2 жорстоко поводився з дитиною, бив його, коли той вночі плакав. Вона намагалася пояснити ОСОБА_2 , що не треба на дитину кричати, бо дитина в такому віці не розуміє нічого та з цього приводу стосунки між ними загострювалися і в результаті ОСОБА_2 заявив, що не буде проживати разом з родичами ОСОБА_1 , і вони з ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_3 , якому на той час виповнилося 1 рік і два місяці, переїхали жити в м. Тячів на орендовану квартиру, яку їм оплачувала бабуся ОСОБА_2 , яка проживає у Російській Федерації. Коли вони проживали у Тячеві, то ОСОБА_2 постійно наносив побої ОСОБА_1 , однак, вона про це нікому не розказувала. Дійшло до того, що 25 травня 2021 року він своїми насильницькими діями по відношенню до ОСОБА_1 довів її до самогубства, з приводу чого вона звернулася в поліцію та забрала ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 до себе додому в Біловарці. ОСОБА_2 через декілька днів прийшов до них додому та попросив, щоб ОСОБА_1 віддала йому сина на одну добу, і після цього протягом 6 місяців він ховав ОСОБА_3 та не давав нікому його бачити. Протягом цих 6 місяців ОСОБА_1 зверталася в орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради, писала численні заяви в Тячівський РВП ГУНП про перешкоджання батька дитини ОСОБА_2 бачитися з сином ОСОБА_3 .

Преставник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову ОСОБА_2 - адвокат Гримут Т.В. 09 березня 2022 року подала до канцелярії суду клопотання про відкладення справи, в якому зазначила, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України її клієнт ОСОБА_2 повідомив її, що на даний час він знаходиться за межами Закарпатської області, а тому просить відкласти судове засідання.

У зв`язку з відсутністю відповідача по первісному позову ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_3 по місцю проживання, про що суд повідомила його адвокат Гримут Т.В., позивач по первісному позову ОСОБА_1 17 березня 2022 року звернулася до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про встановлення місця знаходження її чоловіка ОСОБА_2 та їх спільного сина ОСОБА_3 , який проживає разом із чоловіком ОСОБА_2 .

Так, на підставі проведеної працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області перевірки по зверненню ОСОБА_1 щодо з`ясування місця знаходження дитини ОСОБА_3 встановлено, що під час проведення перевірки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місце проживання з адресою: АДРЕСА_2 , вдома не було, зі слів сусідів останні виїхали в Чехію. Мама ОСОБА_2 - ОСОБА_21 відмовилася надавати будь-які пояснення та вказувати місце знаходження сина з онуком. Під час усної бесіди повідомила, що місцезнаходження сина їй не відомо, а внук ОСОБА_3 постійно знаходиться із сином.

Також у зв`язку з відсутністю відповідача по первісному позову ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_3 по місцю проживання, про що суд повідомила його адвокат Гримут Т.В., позивач по первісному позову ОСОБА_1 21 березня 2022 року звернулася до органу опіки та піклування Тячівської міської ради та старшого інспектора із ЮТП Тячівського РВП Фіцай М.І. із заява про встановлення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 .

Так, 22 березня 2022 року на підставі заяви матері дитини ОСОБА_1 комісією у складі фахівця соціальної реабілітації КЗ «ЦНСП», виконуючої обов`язки начальника служби у справах дітей Тячівської міської ради Ребар Т.В. та старшого інспектора ЮТП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Фіцай М.І. та директора КЗ «ЦНСП» Дроздової Світлани було здійснено виїзд за місцем проживання дитини ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , де встановлено, що за вказаною адресою проживає мати ОСОБА_2 - ОСОБА_21 та бубуся ОСОБА_12 . Зі слів бабусі місце знаходження ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 їй невідомо. Встановлено також, що у будинку, який складається із двох житлових кімнат, порушені санітарно-гігієнічні умови, необхідне косметичне прибирання, про що було складено акт оцінки потреб сім`ї та висновок оцінки потреб сім`ї.

Свідок ОСОБА_23 , будучи допитана в судовому засіданні, показала, що вона працює фахівцем соціальної реабілітації КЗ «ЦНСП» та вона була присутня 22 березня 2022 року під час складання акту оцінки потреб сім`ї в АДРЕСА_2 , разом із виконуючою обов`язки начальника служби у справах дітей Тячівської міської ради Ребар Т.В. та старшим інспектором ЮТП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Фіцай М.І.. Так, під час перевірки, яку вони провели на підставі заяви матері малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_2 , знаходилася ОСОБА_21 та ОСОБА_12 . ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 вдома не було, зі слів ОСОБА_21 , місце знаходження її сина ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 їй невідомо, при цьому, вона повідомила, що син ОСОБА_2 з онуком ОСОБА_3 вже більше одного тижня вдома не проживають. При перевіці встановлено, що в будинку є лише дві кімнати, одна з яких зайнята батьком, а інша - бабусею. В будинку порушені санітарно-гігієнічні умови, не підметено, не прибрано, розкидані речі, необхідне косметичне прибирання. Зі слів сусідів їм стало відомо, що ОСОБА_2 вже більше тижня немає вдома та він виїхав у Чеську Республіку.

Згідно статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.та

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їхнім інтересам, а тому, на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Суд звертає увагу, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «М. С. проти України» (рішення від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, в якій вона відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу статті 6 Декларації прав дитини, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Судом встановлено, що мати дитини ОСОБА_1 позитивно характеризується по місцю проживання та по місцю роботи, має самостійний постійний дохід, проживає у комфортних умовах в житловому будинку житловою площею 200 м.кв., де створені умови для окремого проживання ОСОБА_1 на другому поверсі будинку, де є дві спальні кімнати, дитяча кімната, приймальня та санвузол (туалет з душовим боксом), де проживала сімі`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 . Також суд враховує поведінку ОСОБА_1 , яка доклала всіх зусиль, щоби мати змогу бачити сина, виконувала всі незаконні умови батька дитини ОСОБА_2 , щоб той надав їй змогу на кілька хвилин зустрітися із сином ОСОБА_3 , зверталася із численними клопотаннями у правоохоронні органи, щоб притягнути батька дитини до відповідальності за створення незаконних перешкод у спілкуванні з дитиною, з"являлася у всі судові засідання по даній справі. Також суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, яким визнано за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 біля матері ОСОБА_1 . Зважаючи на вищенаведені обставини, суд уважає, саме позивач по первісному позову ОСОБА_1 створить для свого малолітнього сина ОСОБА_3 належні умови для його морального, духовного та фізичного розвитку, а тому приходить до висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 , оскільки це відповідає найкращому забезпеченню інтересів малолітнього ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні вимог зустрічного позову про визначення місця проживання ОСОБА_3 біля батька ОСОБА_2 , суд враховує ті обставини, що ОСОБА_2 характеризується по місцю проживання позитивно, однак, у нього відсутній самостійний дохід, оскільки доказів про наявність у нього хоч якогось доходу від зайняття підприємницькою діяльністю суду не надано. Також суд враховує ті обставини, що ОСОБА_2 притягується до кримінальної відповідальності та в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області відносно нього знаходиться кримінальне провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 К України та у випадку доведення судом його вини, йому необхідно відбувати покарання за вчинення кримінального правопорушення. Також суд враховує матеріально-побутові умови проживання батька дитини ОСОБА_2 , де в будинку, що йому належить на праві власності, на житловій площі 32,70 кв.м., у двох житлових кімнатах, проживає троє дорослих осіб - ОСОБА_2 , його мати та бабуся, та в якому порушені санітарно-гігієнічні умови, необхідне косметичне прибирання, про що було складено акт оцінки потреб сім`ї та висновок оцінки потреб сім`ї. Також суд враховує поведінку ОСОБА_2 , який в судові засідання, призначені на 11 год. 00 хв. 18 лютого 2022 року, на 11 год. 00 хв. 09 березня 2022 року, на 14 год. 00 хв. 16 березня 2022 року, на 15 год. 00 хв. 29 березня 2022 року та на 16 год. 00 хв. 04 квітня 2022 року не з`явився по невідомим суду причинам, на телефонні дзвінки його адвоката Гримут Т.В. в судовому засіданні не відповідав, а згідно проведеної перевірки працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 та малолітній син ОСОБА_3 за місцем проживання з адресою: АДРЕСА_2 , відсутні, зі слів сусідів останні виїхали в Чехію. Мама ОСОБА_2 - ОСОБА_21 повідомила, що місцезнаходження сина їй не відомо, а внук ОСОБА_3 постійно знаходиться із сином.

За встановлених судом обставин відсутності ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 на час розгляду справи в АДРЕСА_2 , суд не бере до уваги висновок комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській міській раді Закарпатської області від 17 листопада 2021 року, яким вирішено визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , оскільки місце проживання ОСОБА_2 та його малолітнього сина ОСОБА_3 встановити не можливо.

Відповідно до ч. 1 статті 162 Сімейного кодексу України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 самочинно, без згоди матері дитини позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1 , із застосуванням фізичного та психічного примусу по відношенню до ОСОБА_1 , змінив місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та на даний час у суду відсутні відомості про місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за адресою, вказаною у зустрічній позовній заяві в АДРЕСА_2 , відсутній та місце знаходження як батька ОСОБА_2 так і малолітнього ОСОБА_3 невідомо, та зважаючі на встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджують факт незаконного вивезення малолітнього ОСОБА_3 за межі країни без згоди матері ОСОБА_1 , що становить реальну загрозу життю та здоров`ю малолітнього ОСОБА_3 , то суд уважає за необхідне задовольнити вимогу матері дитини ОСОБА_1 та негайно постановити рішення відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_2 та повернути малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попереднім місцем проживання біля матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на приписи ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем по первісному позову ОСОБА_1 при зверненні до суду в розмірі 1816, 00 гривень належить стягнути із відповідач по первісному позову ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 18, 133-141, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 липня 2018 року та зареєстрований у Тячівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області України за актовим записом №168 - розірвати.

Місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити по місцю проживання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_2 та повернути малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попереднім місцем проживання біля матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Допустити негайне виконання рішення суду про відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_2 та повернення малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попереднім місцем проживання біля матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Закарпатської області, орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1 816, 00 гривень (Одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, місце знаходження: с. Бедевля, вул. Волошина, 18, Тячівського району, Закарпатської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Закарпатської області, місце знаходження: м. Тячів, вул. Шевченка, 2, Закарпатської області, .

Повний текст рішення складено 15 квітня 2022 року.

Головуюча суддя : Сойма М.М.