Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Провадження № 2/499/144/22
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

08 квітня 2022 року смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., перевіривши на виконання вимог ст.ст.175-177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Шуляченко Микола Борисович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

В провадження Іванівського районного суду Одеської області на виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 17.01.2022 року про направлення справи за підсудністю надійшов вищевказаний позов, в якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 18.08.2021 року приватним нотаріусом Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за №21831 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивач, як підставу звільнення від сплати судового збору посилається на застосування ЗУ «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, суд зазначає, що у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18 (провадження № 61-4126св19), викладено правову позицію що оскільки між позивачем та банком, було укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит на споживчі потреби і на підставі заяви банку приватний нотаріус на підставі відповідного кредитного договору вчинив оскаржений виконавчий напис, то позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, для встановлення релевантності висновків, викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18 до справи, що є предметом вивчення, необхідно дослідити зміст умов кредитного договору на підставі якого видано оскаржений виконавчий напис, на предмет того, чи є наданий позивачу кредит споживчим, а отже чи є відповідний договір саме договором про надання споживчого кредиту. Лише за таких умов може бути встановлено, що між позивачем та відповідачем, виник спір, який підпадає під регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте до позовної заяви не додано копію кредитного договору, на підставі якого прийнято рішення про видачу оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, що є предметом позову, що позбавляє суд можливості дослідити його умови. При цьому, самим позивачем аналіз умов договору в контексті Закону України «Про захист прав споживачів» також не наведено.

Отже, позивачем не надано доказів (як, власне, і не наведено відповідних обґрунтувань) на підтвердження того, що на спірні правовідносини поширюються норми ЗУ «Про захист прав споживачів».

Таким чином, особі, яка подає позов необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір який складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закон України «Про судовий збір»).

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2 481,00 грн.

З урахуванням зазначеного та положень чинного законодавства, позивач при поданні позову мав сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн (за вимогу немайнового характеру).

Також, суддя пропонує позивачу надати копію кредитного договору на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому, суд роз`яснює, що під поняттям «усунення недоліку» розуміється подання в суд документу про сплату судового збору, а не сплата у встановлений строк без своєчасного надання суду доказу (документу) про сплату (відповідна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/10366/17).

Враховуючи наведене, позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху як таку, що подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Шуляченко Микола Борисович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали з урахуванням вимог, викладених у даній ухвалі, а саме сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн. на реквізити: № рахунку UA0015674, отримувач ГУК в Од.обл./смт Іванівка/ 22030101, , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998 та надати відповідне підтвердження до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяІ. В. Погорєлов