Ухвала

06 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 201/879/21

провадження № 61-21429ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «А-Фактор плюс», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором та договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «А-Фактор плюс» (далі - ТОВ «Фірма «А-Фактор Плюс»), Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова А. В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором та договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, у якій просив визнати недійсним договір відступлення прав вимоги № 8/2006/840-К/547 за кредитним договором від 24 січня 2019 року, укладеним між уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фірма «А-Фактор Плюс», а також договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 24 січня 2019 року № 547/1-Н, укладеним між уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фірма «А-Фактор Плюс».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (теперішня назва - ПАТ «КБ «Надра») укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/547-Н, згідно з яким позивач отримав грошові кошти у сумі 81 000,00 доларів США, строком до 25 січня 2036 року, з метою проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 26 жовтня 2006 року, предметом якого є придбання у власність нерухомого майна - трикімнатної квартири загальною площею 80,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та банком укладений договір іпотеки від 26 жовтня 2006 року № 547/1-Н. Також 26 жовтня 2006 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та дружиною позивача - ОСОБА_2 укладений договір поруки № 547/1-Н, згідно з яким ОСОБА_2 поручилася за належне виконання позивачем зобов`язань за вказаним кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2012 року у справі № 22-ц/490/209/12 стягнуто солідарно з позивача та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 727 552,08 грн.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

24 січня 2019 року, за результатами електронних торгів, між ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фірма «А-Фактор-Плюс» укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором № 8/2006/840-К/547-Н, за умовами якого первісний кредитор передав у власність новому кредитору за результатами відкритих торгів (аукціону), права вимоги до позичальника за вказаним кредитним договором з додатковими угодами (за наявності). У пункті 4.1 цього договору зазначено, що новий кредитор сплачує первісному кредитору до моменту укладення цього договору ціну продажу відповідно до протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), а саме: 510 856,16 грн (без ПДВ). Також 24 січня 2019 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фірма «А-Фактор Плюс» укладений договір відступлення прав за договором іпотеки № 547/1-Н, включаючи, але не обмежуючись, у разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, право задовольнити вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належну позивачу.

Про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами на користь ТОВ «Фірма «A-Фактор Плюс» позивача не був повідомлений. Відповідно до умов договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги вбачається продаж активу за ціною майже на 80 % нижчою початкової ціни лоту, що свідчить про правову природу цього договору як договору факторингу, а не цесії, що підпадає під ознаки удаваного правочину. Таким чином, ТОВ «Фірма «A-Фактор Плюс» отримало плату від первинного кредитора ПАТ «КБ «Надра» саме у вигляді знижки у розмірі 1 921 792,20 грн від вартості лота. ТОВ «Фірма «A-Фактор Плюс» не здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг та відповідно не має ліцензії на здійснення такої діяльності. В свою чергу надання послуг з факторингу потребує отримання відповідної ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. Враховуючи суть договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором, а не лише його форму, вказаний договір є прихованим договором факторингу, право на укладання якого у ТОВ «Фірма A-Фактор Плюс» відсутнє. Крім цього, відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вказані правочини неплатоспроможного банку є нікчемними, оскільки банк здійснив відчуження права вимоги за ціною, яка на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості коштів, отриманих банком.

На підставі договору від 24 січня 2019 року про відступлення прав за договором іпотеки державним реєстратором департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Коноваленко А. В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Державний реєстр іпотек внесено відомості про нового іпотекодержателя предмета іпотеки (квартири) -ТОВ «Фірма «A-Фактор Плюс».

Позивач зазначав, що укладення відповідачами договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором № 8/2006/840-К/547-Н, який містить ознаки договору факторингу, право на укладання якого у ТОВ «Фірма «A-Фактор Плюс» відсутнє, та договору про відступлення прав за договором іпотеки, призвело до позбавлення позивача права власності на єдине житло без його відома та згоди. Зокрема, 26 квітня 2019 року державним реєстратором КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальовим С. В. прийнято рішення № 46673195 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого внесено до Реєстру запис про реєстрацію права власності на належну позивачу квартиру. При цьому підставою для державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ «Фірма «A-Фактор Плюс» зазначено наступне: вимогу/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, договір відступлення прав. Разом з цим, в порушення вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 61 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень», іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості від іпотекодержателя ТОВ «Фірма «A-Фактор Плюс» за адресою реєстрації позивача не надходило, підпис, який міститься в повідомленні про вручення поштового повідомлення, йому не належить. Вказане іпотечне повідомлення направлено новим іпотекодержателем за адресою: АДРЕСА_2 , де позивач не проживає з 2006 року. Про наявність іпотечного повідомлення позивачу стало відомо випадково від його знайомих з м. Олександрії, де він проживав до 2006 року. Згідно з іпотечним повідомленням станом на 24 січня 2019 року загальний розмір заборгованості позивача перед первісним кредитором (ПАТ «КБ «Надра») складає 312 144,71 доларів США, еквівалент в національній валюті - 8 647 567,46 грн. Проте вказана сума нарахована безпідставно, не підтверджена документально та суперечить рішенню Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2012 року, яким встановлено, що розмір боргу за кредитним договором складає 727 552,08 грн.

Також позивач звертає увагу, що реєстрація права власності на квартиру позивача за ТОВ «А-Фактор Плюс» здійснена державним реєстратором Ковальовим С. В. на підставі неіснуючого договору відступлення прав серія та номер: р/н60, виданий 04 січня 2019 року; здійснена державним реєстратором Ковальовим С. В. у період дії прямої заборони будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відносно згаданої квартири позивача, зокрема, щодо її відчуження та/чи обтяження, яка була накладена ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року у справі № 204/8687/18, внаслідок часткового задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, яка зареєстрована в реєстрі 01 березня 2019 року, та станом на 26 квітня 2019 року перебувала в стані «зареєстровано» в базі даних заяв Державного речових прав на нерухоме майно.

У подальшому, ТОВ «Фірма «A-Фактор Плюс», керуючись незаконною реєстрацією власності на належну позивачу квартиру на своє ім`я, вчинило дії щодо зняття позивача та членів його родини (доньки) з реєстрації у вказаній квартирі. З моменту придбання по теперішній час вказана квартира є єдиним житлом та місцем постійного проживання як для позивача, так і членів його родини. Таким чином, за твердженням ОСОБА_1 , договір відступлення права вимоги за кредитним договором та договір відступлення прав за договором іпотеки, що є похідним договору відступлення прав вимоги за кредитним договором, укладені між відповідачами з порушенням вимог щодо суб`єктного складу договору факторингу, що відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зумовлює їх недійсність, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, зокрема надання суду нової редакції касаційної скарги, оформленої відповідно до положень статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) з урахуванням вимог зазначеної ухвали.

У лютому 2022 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла засобами поштового зв`язку уточнена касаційна скарга на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, заявник просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог.

Як підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судами норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 512 ЦК України (щодо наявності підстав для заміни кредитора у зобов`язанні) у подібних правовідносинах, зокрема з урахуванням того, що така заміна відбувалася майже через 7 років після закінчення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання (частина перша статті 22 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження»), без поновлення первинним кредитором строку їх пред`явлення до виконання в судовому порядку (частина шоста статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» та частини перша-друга статті 433 ЦПК України) (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки недоліки касаційної скарги усунуто, за формою та змістом касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «А-Фактор плюс», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором та договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року.

Витребувати із Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська матеріали вищезазначеної цивільної справи № 201/879/21.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков А. С. Олійник С. О. Погрібний