ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1575/21 Номер провадження 22-ц/814/926/22Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

суддів: Панченка О.О., Пікуля В. П.

за участю секретаря Ряднини І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Новоселівська сільська об`єднана територіальна громада Полтавського району Полтавської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила: визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №208035, виданий 28.12.2004 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-04-516-00029, у відповідності до якого ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0005, площею 0,12 га, цільове призначення якої ведення садівництва, яка розташована в с. Недержинщина, с/т «Лісові поляни», Полтавського району, Полтавської області; стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору.

Позов мотивовано тим, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №208035, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01-04-516-00029, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером № :01:004:0005, площею 0,12 га, цільове призначення якої ведення садівництва, яка розташована в с. Надержинщина, с/т «Лісові поляни», Полтавського району, Полтавської області.

З технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва ОСОБА_2 у с. Надержинщина, с/т «Лісові поляни», Полтавського району, Полтавської області, яка слугувала підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку та з самого державного акту, вбачається, що спірну земельну ділянку відповідачу було передано у власність на підставі рішення виконкому Надержинщинської сільської ради від 07.05.2004 р. № 27.

Вказує, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_2 , не містить частини передбачених п.1.16-1.17 Інструкції документів, а саме: відсутні заява власника землі або землекористувача про складання державного акта, експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем, копія справи щодо підготовки рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про затвердження в установленому порядку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_2 .

Рішення Надержинщинської сільської ради від 07.05.2004 року № 27, на підставі якого відповідач розробив технічну документацію на спірну земельну ділянку, стосується не ОСОБА_2 , а іншої особи, що підтверджується інформацією з архівного відділу Полтавської районної державної адміністрації.

Рішенням виконавчого комітету Надержинщинської сільської ради № 26 від 07 травня 2004 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку технічної документації по виготовленню державного акту на право приватної власності на землю згідно проекту забудови в садівничому товаристві «Лісові Поляни» для садівництва виключно площею 0,06 га.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач неправомірно здійснив реєстрацію земельної ділянки розміром 0,12 га та відповідно отримав державний акт на право власності на землю, оскільки органом місцевого самоврядування в особі Надержинщинської сільської ради рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації по виготовленню державних актів на право приватної власності на земельну ділянку площею саме 0,12 га не приймалося.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Новоселівська сільська об`єднана територіальна громада Полтавського району Полтавської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю - задоволено.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №208035, виданий 28.12.2004 року. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 908,00 грн. У стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що органом місцевого самоврядування в особі Надержинщинської сільської ради рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації по виготовленню державних актів на право приватної власності на земельну ділянку площею саме 0,12 га не приймалося, тому відповідач, без належних правових підстав заволодів спірною земельною ділянкою.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю та вирішити питання понесених ним судових витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що право власності відповідача на земельну ділянку 0,12 га з кадастровим номером :01:004:0005 підтверджується державним актом серії ПЛ 208035, який зареєстровано у встановленому порядку в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю громадян.

Вказує, на помилковість посилання суду першої інстанції, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_2 не містить документів передбачених п. 1.16-1.17 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року N 43. Технічна документація містить всі документи, передбачені Інструкцією, в редакції, станом на момент отримання державного акту серії ПЛ №208035 від 28.12.2004 року.

Вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 04.03.2021 у справі № 709/809/17, від 20.03.2019 року у справі № 514/1571/14-ц, від 23.01.2019 року у справі № 580/168/16-ц, від 03.06.2020 р. у справі № 583/1573/17, від 10.06.2020 р. у справі № 577/2663/17, від 27.03.2019 р. у справі № 703/183/15-ц.

У вказаних правових позиціях, судді звертають увагу на те, що деякі процедури зі складання технічної документації є допоміжними у процедурі приватизації земельної ділянки, а несуттєві неточності у її складанні не можуть бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку оформлену відповідно до такої технічної документації, за умови правомірних дій власника земельної ділянки.

Вважає, що технічна документація на земельну ділянку розроблена відповідно до вимог закону, яке було чинне на той час, в тому числі і вимог Інструкції № 43.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Новоселівська сільська рада заперечувала проти задоволення позову.

Втручання у право відповідача на мирне володіння майном - спірною земельною ділянкою, зважаючи на тривале, добросовісне користування земельною ділянкою відповідачем, який протиправних дій для заволодіння земельною ділянкою, у певному розумінні, не вчинив, має ознаки непропорційного втручання у право відповідача на мирне володіння майном.

Також зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято рішення по заяві поданої відповідачем про застосування строків позовної давності.

Представник позивача, адвокат АО «Правовий компроміс» М.Стасовський подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить рішення районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що орган місцевого самоврядування рішення щодо передачі ОСОБА_2 у власність та надання дозволу на розробку технічної документації по виготовленню державних актів на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,12 га не приймалося. ОСОБА_2 звертався до органів місцевого самоврядування з приводу виділення йому земельної ділянки площею 0,06 га, а не 0,12 га, які засвідчено в оскаржуваному державному акті. Вказує, що строк позовної давності позивачем пропущено не було, оскільки про наявність обставин, які стали підставою для звернення до суду з даним позовом позивачу стало відомо під час розгляду іншої справи за позовом ОСОБА_2 до власників земельних ділянок в с. Надержинщина, Полтавського району, Полтавської області.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , остання є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0117, площею 0,1000 га, яка розташована на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

18.10.2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу № 252, згідно якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0116, площею 0,1000 га, яка розташована на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2018 року.

19.07.2019 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок відділом у Полтавському районі Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві ГУ Держгеокадастру у Полтавській області проведено державну реєстрації та земельну ділянку кадастровий номер кадастровий номер № :01:004:0116, площею 0,1000 га (яка належить ОСОБА_1 ) поділено на дві земельні ділянки з кадастровими номерами № :01:004:0141 площею 0,0400 га та № :01:004:0142 площею 0,0600 га.

29.07.2019 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок відділом у Полтавському районі Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві ГУ Держгеокадастру у Полтавській області проведено державну реєстрацію та земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0117, площею 0,1000 га ( ОСОБА_3 ), яку поділено на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:004:0143, площею 0,0400 га та :01:004:0142, площею 0,0600 га.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №208035, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01-04-516-00029, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером № :01:004:0005, площею 0,12 га, цільове призначення якої ведення садівництва, яка розташована в с. Надержинщина, с/т «Лісові поляни», Полтавського району, Полтавської області.

Підставою для видачі ОСОБА_2 державного акту серії ПЛ №208035 від 28.12.2004 року на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0005, площею 0,12 га, було рішення виконкому Надержинщинської сільської ради від 07.05.2004 р. № 27 на підставі якого відповідачем було розроблено технічну документацію із землеустрою.

Сторони не заперечують, що між ними існує спір, щодо розмірів земельних ділянок які перебувають у їх власності, у зв`язку з чим на розгляді в суді першої інстанції перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та інших.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_2 не містить частини передбачених п.1.16-1.17 Інструкції документів, а також відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про затвердження в установленому порядку проекту відведення земельної ділянки площею 0,12 га ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з таким рішенням, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент отримання державного акту серії ПЛ №208035 від 28.12.2004 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Статті 116, 118 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент отримання державного акту серії ПЛ №208035 від 28.12.2004 року) передбачають, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади. Частиною 5 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до п.1.4. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року N 43 (в редакції станом на момент отримання державного акту серії ПЛ №208035 від 28.12.2004 року) (далі - Інструкція) - Державний акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до вимог п. 1.16. Технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає:

- виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду; заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта; технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта; висновок державного органу земельних ресурсів Держкомзему України про наявні обмеження на використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); висновок органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

1.17. До технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою обов`язково додається копія справи щодо підготовки рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність чи надання у постійне користування, або копія справи щодо підготовки рішення про продаж земельної ділянки.

1.18. При наданні земельної ділянки у постійне користування до технічної документації зі складання державного акта обов`язково додається копія матеріалів щодо перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки з проекту відведення цієї земельної ділянки, затвердженого в установленому порядку.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладені вимоги Закону для отримання Державного акту на право власності на землю було необхідно рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні помилково послався на вимоги Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року N 43, колегією суддів відхиляються, оскільки на правильність ухваленого судового рішення не впливають.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що органом місцевого самоврядування в особі Надержинщинської сільської ради рішення щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації по виготовленню державних актів на право приватної власності на земельну ділянку площею саме 0,12 га не приймалося. Відповідач не надав належних доказів того, що технічна документація ним розроблена на підставі рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність земельної ділянки.

Доводи ОСОБА_2 про те, що право власності на земельну ділянку 0,12 га з кадастровим номером :01:004:0005, зареєстровано за ним у встановленому порядку та відповідно до вимог тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України № 174 від 02.07.2003р. колегією суддів відхиляються. Оскільки технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку розміром 0,12 га не містить частини передбачених вищевказаною Інструкцією, затвердженою Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року N 43, документів, у тому числі, відсутнє відповідне рішення органу місцевого самоврядування про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації.

Доводи ОСОБА_2 про те, що у даних правовідносинах слід застосовувати правові позиції Верховного Суду викладені у постановах від 04.03.2021 у справі № 709/809/17, від 20.03.2019 року у справі № 514/1571/14-ц, від 23.01.2019 року у справі № 580/168/16-ц, від 03.06.2020 р. у справі № 583/1573/17, від 10.06.2020 р. у справі № 577/2663/17, від 27.03.2019 р. у справі № 703/183/15-ц, є помилковими. Так як, відсутність відповідного рішення органом місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку технічної документації, не є несуттєвою неточністю, як вважає відповідач, а є основним документом на підставі якого особа має право на розробку відповідної документації.

Встановлено, що ОСОБА_2 звертався з заявою до Надержинщинської сільської ради про виділення йому земельної ділянки під дачу в с. Надержинщина, Лісова Поляна , площею 0,06 га., а не 0,12 га (а.с.19). Вказана заява ОСОБА_2 була розглянута та на її підставі виконавчим комітетом Надержинщинської сільської ради було винесено Рішення № 25 від 07 травня 2004 року, яким передано у власність ОСОБА_2 в садівничому товаристві «Лісова Поляна» земельну ділянку за рахунок рільних земель запасу сільської ради з оформленням державного акту на право власності для садівництва земельну ділянку площею 0,06 га. (а.с. 17)

Рішенням виконавчого комітету Надержинщинської сільської ради № 26 від 07 травня 2004 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку технічної документації по виготовленню державного акту на право приватної власності на землю згідно проекту забудови в садівничому товаристві «Лісові Поляни» для садівництва виключно площею 0,06 га.

Сторонами у справі надано різні за змістом рішення Надержинщинської сільської ради від 07.05.2004 року № 27, у зв`язку з чим судом першої інстанції було витребувано з архівного відділу Полтавської районної державної адміністрації належним чином завірену копію рішення виконавчого комітету Надержинщинської сільської ради № 27 від 07 травня 2004 року.

З копії рішення виконавчого комітету Надержинщинської сільської ради № 27 від 07 травня 2004 року, завіреної належним чином, вбачається, що вказане рішення стосується громадянки ОСОБА_8 , до рішення додатки відсутні (а.с.173-174).

Аналіз вищевказаних обставин свідчить про те, що органом місцевого самоврядування в особі Надержинщинської сільської ради рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації по виготовленню державних актів на право приватної власності на земельну ділянку площею саме 0,12 га не приймалося. Отже, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №208035, виданий 28.12.2004 року без належних на те правових підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що строк позовної давності позивачем пропущено не було, оскільки про наявність обставин, які стали підставою для звернення до суду з даним позовом позивачу стало відомо під час розгляду іншої справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 власників земельних ділянок в с. Надержинщина, Полтавського району, Полтавської області. У справі № 545/2727/19, яка перебуває в провадженні суду першої інстанції ОСОБА_2 вважає, що належні відповідачам земельні ділянки, в тому числі земельна ділянка, належна ОСОБА_1 , входять до складу належної йому земельної ділянки площею 0,12 га.

Таким чином, ОСОБА_1 , звернулася за захистом свого порушеного права в межах строку позовної давності.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 08.04.2022.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль