465/687/22
2-о/465/63/22
У Х В А Л А

судового засідання

08.04.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Мартинишин М.О.

з участю секретаря Оверко Я.Б.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) про встановлення факту родинних відносин

в с т а н о в и в:

заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просив суд встановити фактродинних відносин, а саме той, що він ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до відомостей про народження, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого Мостиським рай бюро ЗАГС 21.01.1950 року, актовий запис №2 від 17.04.1944 року, згідно якого ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Липники Мостиського району Дрогобицької області, батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 ; внести зміни до реєстру актів цивільного стану громадян, а саме «відомості про нареченого» - прізвище до та після державної реєстрації шлюбу з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та «відомостях про наречену» - прізвище після реєстрації шлюбу з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » у відповідності до свідоцтва про одруження, НОМЕР_2 виданого 20.09.1973 року, актовий запис №1 від 6.01.1966 року с. Грибовичі Нестерівського району Львівської області.

Заявник та представник заявника у судовому засіданні заяву підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним у такій заяві. Просять заяву задоволити повністю.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення заявника та представник заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що частина заявлених вимог не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За положеннями статті 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В силу п.1 Постанови Пленуму Верховного Cуду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, шлюб(частина друга статті 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Отже, порядок внесення змін в записи актів цивільного стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів цивільного стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів цивільного стану. Відмова органів реєстрації актів цивільного стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Так, в матеріалах справи наявні докази, підтверджуючі факт звернення ОСОБА_1 до компетентного відділу державної реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану та складання відповідного висновку про відмову внесення таких змін.

Тобто чинним законодавством передбачена процедура внесення змін до актових записів, а відповідна відмова може бути предметом оскарження в судовому порядку.

Правова позиція щодо розгляду такої категорії справ в порядку цивільного судочинства за правилами позовного провадження наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 425/2737/17 та у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 635/4947/20.

При цьому суд зауважує, що відмова органів реєстрації актів цивільного стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 12 від 29 вересня 2016 року "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану", з огляду на положення статей 1, 3, 17 КАС України (в редакції 2005 року ) з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції.

Також Верховний Суд України зауважив, що спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є публічно-правовим, тому належить до адміністративної юрисдикції. Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу (постанова від 03 жовтня 2017 року справа № 21-5607а15).

За змістом частини 1 статті 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження не можуть розглядатися вимоги, які стосуються спору про право чи дії відповідних осіб. В порядку окремого провадження суд не може зобов`язувати заінтересовану особу вчиняти певні дії, що суперечить самій суті інституту окремого провадження як безспірного провадження.

Враховуючи те, що заявник звернувся до суду для захисту порушеного особистого немайнового права (частина 1 статті 273 ЦК України), однак заявлені вимоги про внесення змін до відомостей про народження, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого Мостиським рай бюро ЗАГС 21.01.1950 року, актовий запис №2 від 17.04.1944 року, згідно якого ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Липники Мостиського району Дрогобицької області, батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 та про внесення змін до реєстру актів цивільного стану громадян, а саме «відомості про нареченого» - прізвище до та після державної реєстрації шлюбу з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та «відомостях про наречену» - прізвище після реєстрації шлюбу з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » у відповідності до свідоцтва про одруження, НОМЕР_2 виданого 20.09.1973 року, актовий запис №1 від 6.01.1966 року с. Грибовичі Нестерівського району Львівської області не можуть вирішуватись за правилами окремого провадження.

Пленум ВССУ у своїй постанові № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» пунктом 3 роз`яснив, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень ( нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Абзацом другим пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Суд звертає увагу на те, що питання внесення змін у записи актів цивільного стану слід вирішувати в адміністративному порядку, а саме у випадку виникнення спору у спосіб оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних органів реєстрації актів цивільного стану чи їх посадових осіб, як суб`єктів владних повноважень, в порядку адміністративного судочинства, що відноситься до компетенції адміністративних судів, як адміністративних спорів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням вищезазначеного, вказана заява в частині не може бути розглянута в порядку окремого провадження, провадження в частині вказаних вимог підлягає закриттю.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що порушене ним питання може бути вирішено шляхом звернення до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про внесення змін до актового запису, а у разі відмови, дії останнього можуть бути оскаржені до суду в порядку, передбаченому КАС України.

Керуючись ст. ст. 4,19, 20, 255, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, а саме в частині вимог про внесення змін до відомостей про народження, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого Мостиським рай бюро ЗАГС 21.01.1950 року, актовий запис №2 від 17.04.1944 року, згідно якого ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Липники Мостиського району Дрогобицької області, батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 та про внесення змін до реєстру актів цивільного стану громадян, а саме «відомості про нареченого» - прізвище до та після державної реєстрації шлюбу з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та «відомостях про наречену» - прізвище після реєстрації шлюбу з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » у відповідності до свідоцтва про одруження, НОМЕР_2 виданого 20.09.1973 року, актовий запис №1 від 6.01.1966 року с. Грибовичі Нестерівського району Львівської області - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 13.04.2022 року.

Суддя: Мартинишин М.О.