Справа № 2/0305/249/2012
Провадження № 6/0158/7/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Корецької В.В.

за участю секретаря Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці заяву адвоката Сидун Олени Степанівни, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , заінтересовані особи Луцька міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Сидун О.С. звернулася до суду із про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.03.2012 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 420 грн. щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви 19.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №32602626, стягувачем у якому є матір дитини ОСОБА_4 . Разом з тим, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.12.2019 року, останню позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, заявник просить замінити стягувача ОСОБА_4 у даному виконавчому провадженні на нового ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

На підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає таку заяву у відсутності заінтересованих осіб та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши подану заяву, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.03.2012 року, стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі по 420 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви 19.08.2011 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 53/.

Разом з тим, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.12.2019 року, позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На день звернення до суду ОСОБА_6 із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 14 років.

Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 32 ЦК України визначено, що крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

Згідно з частинами першою, другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З огляду на викладені норми Закону правонаступництво у виконавчому провадженні означає перехід прав і обов`язків сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) від однієї особи (правопопередника) до іншої особи (правонаступника), у зв`язку з правонаступництвом у матеріальних правовідносинах.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статті 2 ЦПК України однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 129-1 ЦПК України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України визначено обов`язковість судового рішення.

У контексті положень статей 129, 129-1 Конституції України, статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 2, 18 ЦПК України виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією із гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

У пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Європейський суд з прав людини зазначав, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Аналізуючи зміст вищезазначених норм, судове рішення є актом судового розгляду справи, його метою є досягнення юридичної визначеності у спірних правовідносинах, воно є обов`язковим до виконання. У резолютивній частині рішення суду знаходить відображення суду, оскільки викладено висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

На підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.03.2012 року виникло правовідношення, в якому ОСОБА_7 зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за встановлених судом умов, визначених відповідно до закону.

Крім того, відповідно до статті 179 СК України самостійне отримання аліментів неповнолітньою дитиною є її правом.

За змістом статті 179 СК України аліменти можуть виплачуватися на ім`я батьків або інших законних представників дитини, які розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Визначене частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 442 ЦПК України право особи звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником передбачає право замінити сторону виконавчого провадження, а не заміну сторони виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин (закриття виконавчого провадження).

Правонаступництво сторін у виконавчому провадженні допускається на будь-якій стадії процесу.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122 цс13, постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14, від 24 липня 2019 року у справі № 686/5377/18.

Зокрема Верховний Суд у своїй постанові від 24 липня 2019 року у справі № 686/5377/18 дійшов висновку, що з урахуванням імперативної норми статті 442 ЦПК України заміна сторони виконавчого провадження може бути проведена судом до моменту повного виконання рішення суду.

До такого висновку суд дійшов, виходячи із практики Європейського суду з прав людини, який у справах про порушення розумного строку розгляду справи для визначення того, чи була розумною тривалість розгляду справи у суді, встановлює початок цього строку та його закінчення. Європейський суд з прав людини зазначав, що перебіг строку у справах про цивільні права та обов`язки відраховується з моменту відкриття провадження у справі, а в окремих випадках - і з моменту виникнення права на подання позову до суду. Щодо закінчення перебігу строку у справах про цивільні права та обов`язки, таким моментом найчастіше Європейський суд з прав людини визнає повне виконання судового рішення.

З огляду на викладене, ураховуючи принцип цивільного судочинства про обов`язковість судового рішення, а також враховуючи цільове призначення аліментів, заміна сторони у виконавчому провадженні у цій справі відповідатиме інтересам дитини та її праву на отримання аліментів на її утримання, тому суд дійшов висновку, що заява адвоката Сидун О.С. в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_4 , у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Ківерцівським районним судом Волинської області на підставі рішення від 12.03.2012 року у справі № 2/0305/249/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька