Ухвала

Іменем України

04 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 186/1260/14-ц

провадження № 61-21498ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро),

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2021 рокуу складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р. Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Першотравенськогоміського суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено.

Не погодившись із такою ухвалою суду ОСОБА_2 , 01 листопада 2021 року, за допомогою засобів поштового зв'язку, звернулась із апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2021 року у відкритті апеляційного провадження ОСОБА_2 відмовлено, на підставі частини другої статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

ОСОБА_2 у грудні 2021 року через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2021 року у вищезазначеній справі, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зокрема для сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

У строк, визначений в ухвалі, ОСОБА_2 подала квитанцію про сплату судового збору у розмірі 454,00 грн.

Касаційна скарга ОСОБА_2 обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що під час розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні суд першої інстанції не встановив її дійсне місце реєстрації та проживання, докази чого нею було надано до апеляційного суду. Про розгляд заяви заявникові стало відомо випадково від сусідів по квартирі, в якій вони раніше проживали та куди надійшла ухвала суду про відкриття провадження. 15 жовтня 2020 року ОСОБА_2 , разом із іншим боржником по справі - ОСОБА_1 з`явилися на слухання справи, однак представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на судове засідання не з`явився. Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають у іншому населеному пункті, суддя запропонувала їм написати заяву про розгляд справи у їх відсутність, яку вони склали у той же день. Про те, що в цей день заяву було розглянуто судом по суті їй не було відомо. Повідомлення про вручення ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2020 року не містить підпису, а лише прізвище « ОСОБА_1 ».

Крім того, зазначає, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, порушив основні завдання цивільного судочинства про справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття провадження, з огляду на наступне.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Положенням пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2021 року вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 2004 року у справі «Нешев проти Болгарії»).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97 проти України», заява № 19164/04).

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження апеляційний суд обґрунтовано керувався тим, що скаржником не доведено обставин передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, за наявності яких можливо було визнати поважними причини пропуску на апеляційне оскарження. Зокрема, апеляційним судом враховано, що ОСОБА_2 повідомлялась про розгляд заяви належним чином, в матеріалах справи міститься заява від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про розгляд заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у їх відсутність, також належними доказами підтверджено факт отримання 20 жовтня 2020 року заявницею повного тексту ухвали суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги не спростовують викладених в оскаржуваному судовому рішенні висновків з огляду на таке.

Питання про поновлення строку для вчинення процесуальної дії вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та справі «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

ЄСПЛ вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).

Обов`язок доказування і подання доказів визначено статтею 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Водночас за змістом частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З урахуванням зазначеного вище, оскільки переоцінка наданих суду апеляційної інстанції доказів не належить до компетенції суду касаційної інстанції, Верховний Суд вважає, що відповідні доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

Доводи касаційної скарги про те, що оскаржуваною ухвалою суд апеляційної інстанції порушив право позивача на суд, Суд відхиляє, оскільки такі спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами.

Крім того, процесуальна рівність забезпечує гарантії доступності до правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадженняу справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2021 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков А. С. Олійник С. О. Погрібний