Справа № 527/2033/21
провадження 2/527/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря - Бурбиги Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в м. Глобине цивільну справу № 527/2033/21 за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та накладення заборони на відчуження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та накладення заборони на відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог посилаються, що з 06.11.2020 на обліку служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як така що перебуває в складних житт/вих обставинах. Мати - ОСОБА_3 не забезпечувала дитину належними умовами проживання та зловживала алкогольними напоями, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 самоусунувся від виховання доньки, проживає окремо від родини.

З 17.11.2020 ОСОБА_1 була тимчасово влаштована до Центру соціально - психологічної реабілітації дітей Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. В подальшомуОСОБА_6 24.11.2020 звернулась до службу у справах дітей із заявою про влаштування в її родину на виховання малолітньої сестри ОСОБА_1 . В подальшому стало відомо, що мати померла, а батько перебуває в Російській Федерації. 16.02.2021 спеціаліст служби у справах дітей за допомогою «Viber" зателефонував до ОСОБА_2 ( відповідача), який пояснив, що дійсно перебуває на території РФ, не займається і збирається займатись вихованням малолітньої ОСОБА_1 . Відповідно до довідок неповнолітня здорова на диспансерному обліку не перебуває щеплена за календарем, навчається у Кременчуцькій гімназії № 3 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з січня 2021 року, її освітою, проживанням і піклуванням опікується повнолітня сестра ОСОБА_6 , батько ОСОБА_2 участі у навчанні та вихованні доньки не приймає.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.05.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.03.2018.

10.05.2021 на адресу служби у справах дітей засобами поштового зв`язку надійшла нотаріально завірена заява від 06.04.2021 від ОСОБА_2 , у якій він до добровільно надає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1 , згідно з чинним законодавством України. Просив всі питання про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1 розглядати на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та у подальшому в судових органах без його участі.

Просили суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накласти заборону на відчуження майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття.

В судове засідання представник позивач, не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи до уваги викладене, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 280.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис 502.

Відповідно до довідки № 8254/01-27 від 09.11.2020 року малолітня ОСОБА_1 зареєстрована разом з матір`ю ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 відповідно до договору Дарування серії ВВВ № 990689 від 02.04.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Литвиненко Л.І. за реєстровим номером 1-367.

Також відповідно заяви від 24.11.2020 року малолітня ОСОБА_1 фактично проживає разом із ОСОБА_6 .

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.05.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.03.2018

Відповідач ОСОБА_2 з дитиною не проживає, не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні, матеріально не утримує.

Згідно копії нотаріально посвідченої заяви від 06.04.2021 року ОСОБА_2 розуміючи всі наслідки своїх дій дає добровільну згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Питання доцільності позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в усіх органах розглядати без його участі. З усіма правовими наслідками позбавлення його батьківським прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ознайомлений відповідно до діючого законодавства України.

Згідно Довідки - характеристики Кременчуцької гімназії № 3 № 01-16/97 від 13.05.2021 року, ОСОБА_1 навчається в Кременчуцькій гімназії № 3 із січня 2021 року, проживає у родині своєї повнолітньої сестри ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , мати - померла, батько - ОСОБА_2 проживає окремо, участі у вихованні доньки не бере, місце проживання, навчанням не цікавиться, дитина жодного разу про нього не згадувала.

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових питань умов сім`ї від 24.11.2020, в будинку, де проживає дитина разом з ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 задовільні умови, в дитини є окрема кімната, місце для відпочинку, дитина забезпечена продуктами харчування, одягом та взуттям.

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11 червня 2021 року № 763 ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стаття 150 Сімейного Кодексу України містить перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. 164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. >

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 виявляє свою байдужість до долі своєї дитини, участі у вихованні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям дитини, матеріально не утримує, що протирічить ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» та є підставами для позбавлення її батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б їй виконувати свої батьківські обов`язки не встановлено.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Щодо позовної вимоги про накладення заборони на відчуження житла, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,суд зазначає таке.

Згідно ч.4 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року № 789-ХІІ у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню прав дітей.

Згідно з ч.1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

Відповідно до ч.3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавленого батьківського піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї.

Згідно Договору Дарування серії ВВВ № 990689 від 02.04.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Литвиненко Л.І. за реєстровим номером 1-367 житловий будинок з господарським спорудами за адресою АДРЕСА_1 де зареєстрована малолітня ОСОБА_1 належить ОСОБА_3 , яка є її матір`ю.

Частиною 1 статті 248 Сімейного Кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

З огляду на викладене суд позов задовольняє.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, який задоволено, то в відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1 816 грн. на рахунок держави.

Керуючись статтями 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та накладення заборони на відчуження нерухомого майна задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накласти заборону на відчуження майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття.;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя А. В. Павлійчук