ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3351/22 Справа № 209/1216/21 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Деркач Н.М.,

суддів: Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.,

за участю секретаря Кругман А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ТОВ ФК "ЄАПБ" до звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13 серпня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1164877. 08.04.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") укладено Договір факторингу № 08042020 у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права , вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 08.04.2020 року до договору факторингу № 08042020 від 08.04.2020 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35960 грн., з яких: -10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 20560 грн. - сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 08.04.2020 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним -Договором № 1164877 в розмірі 35960 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив: стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №1164877 в розмірі 35960 грн.; стягнути також судові витрати по справі.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1164877 від 19.08.2019 року в розмірі 35 960 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 960 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 5000 грн. - сума заборгованості за штрафами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір в розмірі 2 270 гривень.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач повернула кошти, які були взяті нею у кредит, а також апелянт зазначив про неправомірне нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга у даній справі підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконані умови кредитного договору, доказів на підтвердження погашення усієї суми заборгованості відповідачем не надано, тому відповідно до умов договору відповідачу нараховувались відсотки за користування позикою, а також штраф.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 серпня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1164877 (а.с.3-4).

Згідно з п. 1.2. Договору № 1164877 від 13.08.2019 року позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 1.3. Договору № 1164877 від 13.08.2019 року сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: п.1.3.2. Стандартна процентна ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних).

Пунктами 1.3.1. та 1.3.2. Договору обумовлено нарахування відсотків за стандартною відсотковою ставкою.

08.04.2018 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено Договір факторингу №08042020, у відповідності до умов якого, ТОВ "Авентус Україна" передає (відступає) ТОВ"ФК"ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ"ФК"ЄАПБ" приймає належні ТОВ «АВЕНТУС КРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.(а.с.7-10).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 08042020 від 08.04.2020 від кредитора ТОВ «Авентус Україна» до нового кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 35960 грн., до складу якої входить: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; 20560 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.14).

Згідно з копією картки обліку інформації за кредитним договором №1164877 від 13 вересня 2019 року заборгованість відповідача становить:10 000 грн. основний борг, 20960 грн. проценти, 5 000 грн. штраф (а.с.17-18).

Листом від 22.04.2020 за вих. № 003938941 на адресу відповідача від імені ТОВ «Авентус Україна» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.16).

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомило листом відповідача про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 1164877 від 13.08.2019 та внесли персональні дані ОСОБА_1 до бази «Боржники»(а.с.15).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що 13 серпня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1164877 строком на 30 днів , договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Згідно п. 1.3. Договору № 1164877 від 13.08.2019 року сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: п.1.3.2. Стандартна процентна ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних).

Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачем зобовязання за кредитним договором не виконано, у зв*язку з чим виникла заборгованість.

При цьому, ОСОБА_1 не надано доказів повного погашення нею заборгованості.

У зв*язку з чим апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповаідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 було внесено на погашення кредиту: 11.09.2019 року 3780 грн., 10.10.2019 року 5220 грн., 08.11.2019 року 5220 грн., що становить повну суму кредиту, колегією суддів перевірено. З цього приводу слід зазначити, що згідно розрахунку заборгованості відповідача за кредитом, позивачем було зараховано указані суми, внесені ОСОБА_1 , згідно черговості погашення, передбаченої умовами договору.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд вийшов за межі позовних вимог, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки до стягнення позивачем була заявлена загальна сума заборгованості 35960 грн., яка і була стягнута судом. Щодо складових цієї заборгованості, то вони були уточнені позивачем у відповіді на відзив на позовну заяву, а також вірно зазначені у розрахунку заборгованості.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення процентів за користування кредитом, оскільки це передбачено п. 1.3. Договору № 1164877 від 13.08.2019 року - сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: п.1.3.2. Стандартна процентна ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних).

Доводи апеляційної скарги про неправомірність нарахування процентів після 12.09.2019 року також спростовуються наведеними вище пунктами договору.

Посилання апелянта на те, що позивачем не надано доказів укладення з ОСОБА_1 кредитного договору спростовуються матеріалами справи, її електронним підписом та фактом часткового погашення кредиту.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу, то колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на положення ст.ст. 549, 550 ЦК України, якими передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Згідно п. 4.4. Договору № 1164877 від 13.08.2019, у випадку прострочення повернення суми позики, Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству штраф в розмірі 120,00 грн. за кожен день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення виконання зобов`язань за Договором.

Згідно п. 4.5. Договору, штрафи за Договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення Клієнтом зобов`язань за цим Договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної Клієнтом за цим Договором, і становить: 5000,00 грн.

Наведені вище обставини свідчать про правильність вирішення судом першої інстанції спору по суті.

Підстав для скасування законного та обгрунтованого рішення в апеляційній скарзі не наведено, тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: Н.М. Деркач

Е.Л. Демченко

Ж.І. Максюта