Справа № 2/593/21/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"14" березня 2022 р.

в особі: судді Німко Н.П.

за участі секретаря Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Бережанської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача Бережанської міської ради та відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності п`ятьом членам її сім`ї: мамі позивачки ОСОБА_3 , позивачці, брату позивачки ОСОБА_2 , сину позивачки ОСОБА_4 , сину позивачки ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки ОСОБА_3 , яка не складала заповітів. Після її смерті спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та її брат ОСОБА_2 , який був зареєстрований у вказаній квартирі, але фактично там не проживав. З приводу успадкування належної матері частки квартири, позивачка звернулася до нотаріуса, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із чим звернулася до суду для захисту своїх майнових прав.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Бережанської міської ради Тернопільської області у підготовче судове засідання не з?явився; відзив на позов не подав. Подав заяву про слухання справи без участі представника міської ради, щодо вирішення даної справи поклався на думку суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи; подав заяву, у якій позов визнав у повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, взявши до уваги заяву позивачки, визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , викладене у його письмовій заяві, адресованій суду, фактичну відсутність заперечень обгрунтувань заявлених вимог відповідачем Бережанською міською радою Тернопільської області, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено наступне,-

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши заповіт на житловий будинок по АДРЕСА_2 та земельну ділянку, на якій він розташований в користь ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася також спадщина у виді права померлої на 1/5 частини у квартирі АДРЕСА_1 , яке правомірно належало спадкодавцю за життя на праві спільної сумісної власності. Таке майно заповітом не охоплено.

Спадкоємець І-ї черги за законом - дочка померлої ОСОБА_1 прийняла спадщину після спадкодавця, оскільки у визначений законом строк, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 , як син та спадкоємець І-ї черги за законом після померлої ОСОБА_3 у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся. До суду подав заяву, в якій фактично відмовився від прийняття спадщини.

Перешкодою в реалізації спадкових прав позивачки ОСОБА_1 стала відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки неможливо встановити склад спадкового майна, оскільки свідоцтво про право власності на згадану квартиру видане на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Як вбачається із свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 22.12.2014 року на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , власниками такого майна є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (форма власності спільна сумісна)

Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно вимог ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Отже, ОСОБА_3 за життя володіла 1/5 частиною квартири АДРЕСА_1 .

Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні фактичним визнанням позову стороною відповідача, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , свідоцтвом про право власності на квартиру, довідкою Бережанської міської ради Тернопільської області та іншими доказами по справі, які суд приймає до уваги як належні та допустимі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У суду не виникло обґрунтованого сумніву як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання, і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи.

Отже, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом І-ї черги прийняла спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яке складається із 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , яким померла правомірно володіла за життя.

Спадщину після спадкодавиці позивачка прийняла у визначений законом спосіб та строк; фактично перешкодою в реалізації прав позивачки на таке спадкове майно стала невизначеність частки майна померлої у спільній сумісній власності.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 82, 206, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем І-ї черги за законом, право власності на спадкове майно у виді 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , яке залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Німко Н.П.