Справа № 152/1466/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 квітня 2022 року м. Шаргород

Справа №152/1466/21

Провадження №2/152/44/22

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Країла С.В.,

представника відповідача

АТ «Вінницягаз» адвоката Приданчука В.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Країло Степан Васильович, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача

1. Виклад позиції позивача.

Адвокат Країло С.В. звернувся до Шаргородського районного суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

У позовній заяві представник позивача просить зобов`язати відповідача відновити за власний рахунок газопостачання до домоволодіння ОСОБА_1 , яке знаходиться у АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача 12000 грн. моральної шкоди; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Мотивуючи позовні вимоги, адвокат Країло С.В. зазначає, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , у якому зареєстрована та проживає.

Зазначений будинок був газифікований, але 11 серпня 2021 року працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» було припинено газопостачання, яке не відновлено до нині.

27.09.2021 року позивач звернулася до фахівця з адміністративної діяльності Шаргородської дільниці Жмеринського відділення АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» Блаха М.Л. із заявою щодо протиправної діяльності працівників Товариства та з вимогою про негайне відновлення газопостачання.

04.10.2021 року за вихідним №210-Лв-11153-1021 позивачу було надано відповідь, з якої слідує, що відключення газопостачання до домоволодіння ОСОБА_1 відбулося через аварійну ситуацію та недопущення нещасного випадку. Проте, доказів наявності вказаних обставин, зокрема, аварійної ситуації, позивачу не надано, відновлення газопостачання до її домоволодіння не здійснено, що суперечить вимогам Кодексу ГРМ.

Представник позивача вважає, що при обставинах, які склалися, належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 буде вимога про зобов`язання відповідача відновити за власний рахунок газопостачання у домоволодіння позивача шляхом негайного підключення до газорозподільної системи.

Крім того, представник позивача вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки відповідачем порушені зобов`язання, які підпадають під дію ЗУ «Про захист прав споживачів».

Моральні страждання позивач оцінює в розмірі 24000 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Країло С.В. підтримали позовні вимоги, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що проживає із своєю сім`єю в АДРЕСА_1 , та є власником вказаного будинку. 11.08.2021 року працівниками відповідача було припинено газопостачання її будинку, яке не відновлено до сьогодні, не дивлячись на неодноразові звернення до відповідача та до правоохоронних органів. Відключення від газопостачання вона вважає безпідставним та таким, що порушує її права, оскільки заборгованість по оплаті за послуги газорозподілу нею сплачено у повному обсязі, а приєднання до мережі газопостачання відповідачем не здійснено. Щодо невідповідностей у проектній документації, про що вказано у акті про відключення, то вона звертає увагу суду на те, що план її будинку не відповідає тому плану. Який надано відповідачем до матеріалів справи, зокрема, невірно вказано розміщення дверних та віконних отворів. Так, наприклад, на місці фактичного дверного отвору у плані, наданому відповідачем, вказується розміщення газової плитки, що не відповідає дійсності. Також, на місці газового котла, що вказаний у плані, який наданий відповідачем до матеріалів справи, насправді розміщений твердопаливний котел. Такими діями відповідача їй заподіяно моральних страждань, оскільки вона не може спілкуватися із членами своєї великої родини через те, що в будинку відсутнє належне опалення у осінній та зимовий період та умови для приготування їжі. У неї двадцять онуків та два правнуки, з якими вона не бачиться та не спілкується уже тривалий час, оскільки за станом здоров`я не має змоги відвідувати останніх за місцем проживання, а через відсутність тепла у її будинку діти не приїздять до неї. Вважає свій позов обґрунтованим, просить його задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору.

Адвокат Країло С.В. суду пояснив, що відключення будинку ОСОБА_1 від газопостачання вважає незаконним, таким, що порушує права позивача на отримання послуг газорозподілу до житлового будинку. Відповідач зсилається на наявність трьох підстав відключення: 1) наявність аварійної ситуації, що мала місце 11.08.2021 року, внаслідок чого відбулося відключення газопостачання на вулиці перед будинком позивача; 2) наявність заборгованості за послуги газорозподілу, які в лютому 2022 року позивач сплатила у повному обсязі; 3) наявність невідповідності у проектній документації внутрішньо-будинкової системи газопостачання.

Вважає, що оскільки витік газу 11.08.2021 року було усунуто, але газопостачання до житлового будинку позивача не відновлено, а, навпаки, 17.08.2021 року проведено відключення, згідно з актом, ще не підключеного до системи газопостачання після відключення 11.08.2021 року, то такі дії відповідача є незаконними.

Також, адвокат Країло С.В. звертає увагу суду на те, що 17.08.2021 року акт про порушення взагалі не складався, тому відключення не ґрунтується на вимогах Кодексу ГРМ та ПБСГ.

До того ж, адвокат Країло С.В. зазначив, що 06.10.2021 року працівниками відповідача повторно складено акт про відключення житлового будинку позивача від газопостачання через наявність заборгованості, тоді як газопостачання не відновлювалося взагалі, починаючи з 11.08.2021 року.

На теперішній час існують два акти про відключення житлового будинку позивача від системи газопостачання: від 17.08.2021 року та від 06.10.2021 року, які не скасовані, тобто діють, і, оскільки позивачем заявлено негаторний позов, то просить перевірити законність обох актів про відключення, надати їм оцінку та усунути порушення прав позивача шляхом відновлення газопостачання до житлового будинку ОСОБА_1 за рахунок відповідача, який допустив незаконне припинення газопостачання.

Крім того, адвокат Країло С.В. просить стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну їй моральну шкоду у сумі 12000 грн., оскільки незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань ОСОБА_1 , втрати нормальних життєвих зв`язків, та судові витрати по сплаті судового збору.

2. Виклад заперечень відповідача.

Відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» не скористався своїм правом на подання відзиву.

18.01.2022 року представником відповідача адвокатом Ліфанчуком М.О. надіслано до Шаргородського районного суду письмові пояснення на позовну заяву (а.с.69-71).

У письмовому поясненні представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Заперечуючи щодо позову, представник відповідача зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 вважає необґрунтованими та безпідставними, відповідач не визнає їх в повному обсязі.

У письмовому поясненні представник відповідача зазначив, що АТ «Вінницягаз» є суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність з розподілу природного на підставі ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Взаємовідносини між Оператором газорозподільної системи та побутовими споживачами природного газу, яким, зокрема, є ОСОБА_1 , регулюються Законом України «Про ринок природного газу», «Кодексом газорозподільних систем України», який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2494, Типовим договором розподілу природного газу, Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року за №285, та іншими нормативно-правовими актами в сфері газопостачання.

Так, відповідно до пункту 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови, в тому числі, не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Пунктом 8.6 Правил безпеки системи газопостачання визначено, що виклики, що надходять до АДС, повинні реєструватися із зазначенням даних: час надходження повідомлення (заявки), адреса, прізвище заявника, причина надходження повідомлення (заявки), час виїзду і прибуття на місце бригади АДС, час виконання заявки, характер пошкодження і перелік виконаних робіт.

Відповідно до п.7.17 Правил безпеки системи газопостачання України, всі об`єкти систем газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям. Пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресовування не допускається.

Главою 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначений порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам. Так, пунктом 1 цієї глави Кодексу ГРС передбачено, що Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

11.08.2021 року о 23.30 годині до аварійно-диспетчерської служби Шаргородської дільниці Жмеринського відділення АТ «Вінницягаз» надійшла аварійна заявка від жителя АДРЕСА_2 щодо присутності на вулиці запаху природного газу, тому працівниками відповідача був здійснений виїзд до місця та виявлений витік газу на вуличному газопроводі по АДРЕСА_1 .

Так, працівниками відповідача, у відповідності до пунктів 8.12., 8.13. Правил безпеки системи газопостачання, був тимчасово ліквідований витік газу та після ліквідації аварійної ситуації аварійна заявка була передана до служби експлуатації підземних газопроводів для подальшої ліквідації наслідків аварії.

В подальшому, 17.08.2021 року, при виїзді на місце аварії з метою ліквідації наслідків аварії, що мала місце, було припинено газопостачання до домоволодіння ОСОБА_1 , про що свідчить акт про припинення газопостачання.

Відновити розподіл природного газу в домоволодінні позивача виявилося не можливим у зв`язку з невідповідністю системи газопостачання житлового будинку ОСОБА_1 проектній та виконавчо-технічній документації (самовільна перебудова частини внутрішніх газових мереж, переобладнання газового обладнання, відсутність доступу до частини внутрішніх газових мереж, відсутність кватирки, тощо). При цьому, позивачу було надано час для усунення виявлених порушень.

На даний час, система газопостачання житлового будинку позивача не відповідає проектній та виконавчо-технічній документації. Зокрема, позивачем не усунуто самовільну перебудову частини внутрішніх газових мереж (підключення газової плити).

Представник відповідача зазначає, що при припиненні розподілу природного газу на об`єкт позивача АТ «Вінницягаз» діяло в межах вимог чинного законодавства, а відновлення розподілу природного газу можливе після приведення позивачем системи газопостачання житлового будинку у відповідність до проектної та виконавчо-технічної документації.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та на умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», Типовий договір розподілу природного газу (далі Типовий договір) затверджується Регулятором.

У відповідності до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно з підпунктом 10 пункту 1.4 Типового договору розподілу природного газу, послуга з розподілу природного газу це послуга Оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

Згідно з пунктом 1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п.4 ч.2 розділу 3 глави VI Кодексу ГРС визначено, що укладення Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Таким чином, з аналізу викладеного вбачається, що для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: надати підписану заяву-приєднання та/або сплатити за послуги Оператора ГРМ, та/або мати документально підтверджене споживання природного газу.

В даному випадку, відповідачем надаються послуги з розподілу природного газу позивачу на підставі Типового договору розподілу природного газу з 01.01.2016 року.

Разом з тим, позивач, в порушення розділу VI Типового договору розподілу природного газу та підпункту 1 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС несвоєчасно та в неповному обсязі оплачує надані відповідачем послуги з розподілу природного газу.

При цьому, відповідач неодноразово попереджав позивача про наявність заборгованості зі сплати послуги з розподілу природного газу.

Крім того, відповідач був змушений звернутися до Шаргородського районного суду Вінницької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення із позивача заборгованості за наданні послуги з розподілу природного газу.

На момент, підготовки цих письмових пояснень, заборгованість позивача за послуги з розподілу природного газу перед відповідачем становить 1573,67 грн.

Відновлення газопостачання на об`єкті позивача є не можливим саме через несвоєчасну та не повну оплату ним отриманої послуги з розподілу природного газу.

Крім того, позивач в позовній заяві зазначає що моральна шкода, яка на його думку спричинена відповідачем, полягає у постійних душевних стражданнях, переживаннях та нервових стресах, про те жодних підтверджуючих документів не надає. Позивач не обґрунтувала заподіяну моральну шкоду, оскільки не надала належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння моральної шкоди, та, відповідно, її розміру в сумі 12000 грн.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Представник відповідача вважає, що позивачем не аргументовані обставини та факти порушення її прав з боку відповідача та не надано відповідних доказів на підтвердження порушення прав, а тому підстав для задоволення даного позову не вбачає.

Під час судового розгляду адвокат Приданчук В.В. пояснив, що вважає позов ОСОБА_1 безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

При цьому, адвокат Приданчук В.В. звертає увагу суду, що відсутні три підстави для відключення будинку позивача від газорозподілу, а наявні лише дві підстави: 1) ліквідація аварійної ситуації, що мала місце 11.08.2021 року, внаслідок чого відбулося відключення газопостачання на вулиці перед будинком позивача; 2) наявність невідповідності у проектній документації. Про наявність заборгованості по оплаті послуг газорозподілу у ОСОБА_1 як про підставу для відключення її будинку від газопостачання йому взагалі не відомо, а також про акт про відключення від 06.10.2021 року. Оскільки такий акт наявний у матеріалах справи та наданий представником відповідача, але враховуючи, що станом на сьогодні заборгованість ОСОБА_1 сплачена, то така підстава для відключення відпала.

Так, 11.08.2021 року до аварійно-диспетчерської служби Шаргородської дільниці надійшла аварійна заявка від ОСОБА_2 про присутність запаху газу на вулиці, де він проживає у с. Слобода-Шаргородська. Відповідальні працівники виїхали на місце, встановили, що витік газу стався у ОСОБА_1 , але оскільки не були допущені до житлового будинку, то тимчасово ліквідували витік, встановивши заглушку на вулиці перед будинком позивача, після чого ними передано відомості до СПЕГ для здійснення остаточної ліквідації аварії. 17.08.2021 року працівники АТ «Вінницягаз» прибули на місце аварії для остаточної ліквідації аварії, але ними не було здійснено пуск газу до будинку позивача, так як встановлено порушення п.5.7 ПБСГ невідповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації, зокрема, у будинку було зроблено перебудову внутрішньої системи газопостачання, яка не відповідає проектній та виконавчо-технічній документації. У зв`язку із цим на місці було складено акт про відключення від мереж газопостачання, який є документом внутрішнього документообігу відповідача і в якому зафіксовано порушення позивачем вимог ПБСГ, але цей акт не є актом про порушення, складання якого передбачено як Кодексом ГРМ, так і Правилами. Для усунення порушень позивачеві було встановлено строк, але остання відмовляється усувати порушення, тому пуск газу до її житлового будинку є неможливим.

Адвокат Приданчук В.В. просить відмовити у позові за безпідставністю позовних вимог, оскільки вина АТ відсутня, неправомірні дії відсутні, відключення позивача від газотранспортної системи здійснено на законних підставах.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача.

1. 21.12.2021 року представник позивача адвокат Країло С.В. подав заяву про приєднання доказів, які не були подані суду із позовною заявою у зв`язку з їх відсутністю на момент подачі позову (а.с.47).

2. 20.12.2021 року представник відповідача адвокат Ліфанчук М.О. на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення судового засідання (а.с.43).

3. 28.12.2021 року представник відповідача адвокат Кравчук О.В. на електронну адресу суду надіслала клопотання про відкладення судового засідання (а.с.61).

4. 18.01.2022 року представником відповідача адвокатом Ліфанчуком М.О. подано до суду письмові пояснення в порядку ст.43 ЦПК України (а.с.69-71).

5. 26.01.2022 року представником позивача адвокатом Країло С.В. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.85).

6. 27.01.2022 року представник позивача адвокат Країло С.В. подав до суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 27.01.2022 року (а.с.86).

7. 28.02.2022 року представником відповідача адвокатом Бабійчук О.А. на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 01.03.2022 року (а.с.94).

8. 13.04.2022 року у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті адвокатом Країло С.В. заявлено усне клопотання про приєднання до матеріалів цивільної справи копії квитанції про сплату за послуги по газорозподілу в сумі 1573,67 грн.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

1. Ухвалою суду від 29.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Країло С.В., до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження; визначено дати першого та другого судових засідань (21.12.2021 року, 28.12.2021 року, відповідно); запропоновано: відповідачеві в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам, встановленим статтею 178 ЦПК України, позивачеві у триденний строк з дня вручення відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачеві у триденний строк з дня вручення відповіді на відзив подати заперечення на відповідь на відзив (а.с.36-37).

2. У судовому засіданні 21.12.2021 року задоволено клопотання адвоката Країла С.В. про приєднання доказів та адвоката Ліфанчука М.О. про відкладення судового засідання та відкладено судове засідання на завчасно визначену дату 28.12.2021 року (а.с.57-58).

3. 28.12.2021 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Кравчук О.В. про відкладення судового засідання та відкладено судове засідання на 18.01.2022 року (а.с.64-65).

4. В судовому засіданні 18.01.2022 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Ліфанчука М.О. про приєднання до матеріалів справи письмового пояснення та приєднано письмові пояснення відповідача, а також задоволено клопотання представника позивача адвоката Країла С.В. про відкладення судового засідання у зв`язку із необхідністю ознайомлення з поданими відповідачем письмовими пояснення та доданими до них доказами, та відкладено судове засідання на 27.01.2022 року (а.с.82-83).

5. 27.01.2022 року судове засідання відкладено на 01.03.2022 року у зв`язку із хворобою (ковід-19) представника позивача адвоката Країла С.В. (а.с.89-90).

6. 01.03.2022 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Бабійчук О.А. про відкладення судового засідання та відкладено судове засідання на 25.03.2022 року (а.с.96-97).

7. Відповідно до ухвали від 25.03.2022 року судове засідання у справі відкладено на 13.04.2022 року (а.с.104-106).

8. 13.04.2022 року у судовому засіданні задоволено усне клопотання представника позивача адвоката Країла С.В. про приєднання доказу та приєднано до матеріалів цивільної справи копію квитанції про сплату ОСОБА_1 28.02.2022 року на користь АТ «Вінницягаз» заборгованості по оплаті послуг газорозподілу (а.с.115).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, а також докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо виконання сторонами умов фактично укладеного (акцептованого) договору розподілу природного газу, який передбачає надання оператором ГРМ послуги позивачу щодо забезпечення цілодобового доступу позивача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного позивачу (її постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта позивача як споживача природного газу.

Предметом спору у справі є поновлення газопостачання до житлового будинку позивача, тобто поновлення послуг газорозподілу.

У справі, яка розглядається, встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газорозподілу, які надає відповідач АТ «Вінницягаз».

За нормами ч.1 ст.37 ЗУ «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.38 ЗУ «Про ринок природного газу», з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний: вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , а також приєдналася до умов Типового договору розподілу природного газу.

При цьому, суд виходить з такого.

На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.11.2012 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.п.11-12, 13, 14).

Перейменування вулиць у с. Слобода-Шаргородська відбулося у 2015 році, що вбачається із довідки виконкому Шаргородської міської ради від 11.11.2021 року (а.с.15).

Згідно з п.3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем встановлено, що договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Відповідно до п.1 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. У випадку наявності у побутового споживача декількох об`єктів за різними поштовими адресами укладаються окремі договори розподілу природного газу по цих об`єктах.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу (п.3 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу. (п.4 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт (п.5 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з п.1.4 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року за №2498, зареєстрованого в МЮ України 06.11.2015 року за №1384/27829, послуга з розподілу природного газу послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року за №2498, зареєстрованого в МЮ України 06.11.2015 року за №1384/27829).

Письмового договору про розподіл природного газу сторони у справі суду не надали, але фактом приєднання позивача до умов Типового договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення нею, як споживачем будь-яких дій, які засвідчують її бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, сплата рахунків Оператора ГРМ та документально підтверджене споживання природного газу.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , з позивачем ОСОБА_1 укладено відповідний договір розподілу природного газу у порядку, встановленому проаналізованими вище нормами Кодексу газорозподільних систем за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки їй як побутовому споживачу природного газу присвоєно Оператором газорозподільної системи в установленому цим Кодексом порядку, персоніфікований ЕІС-код персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (за необхідності), що передбачено розділом VІ Кодексу газорозподільних систем; позивач як споживач природного газу отримувала до свого помешкання природний газ у відповідному обсязі, сплачувала кошти як за спожитий природний газ, так і за розподіл природного газу, а заборгованість по сплаті за розподіл природного газу виникла з 01.06.2021 року (а.с.76).

Підставою звернення до суду з вказаним позовом стало припинення газопостачання у зв`язку із наявною заборгованістю споживача за розподіл природного газу, яке здійснене відповідачем АТ «Вінницягаз» за адресою позивача, на підставі Акту від 06.10.2021 року за №1167.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом до відповідача за захистом свого порушеного права, зазначила, що вважає незаконними дії відповідача щодо відключення/припинення газопостачання до її будинку та просила відновити газопостачання за рахунок відповідача.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У частинах першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19).

Тобто ОСОБА_1 заявлено негаторний позов до оператора ГРМ про усунення перешкод, пов`язаних із здійсненням нею права щодо користування газорозподілом шляхом відновлення газопостачання, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне досліджувати у повному обсязі обставини, які існують на момент розгляду справи та порушують права позивача на газопостачання її житлового будинку.

Так, станом на грудень 2021 року заборгованість позивача по сплаті відповідачу по договору розподілу природного газу становила 1537,67 грн. (а.с.76).

Станом на 14.07.2021 року заборгованість позивача перед відповідачем за послугу розподілу природного газу складала 674,43 грн., що вбачається із судового наказу Шаргородського районного суду від 14.07.2021 року у справі №152/854/21 (провадження №2-н/152/66/21) (а.с.78).

Аналіз судом Бази даних суду (Д 3) свідчить, що ухвалою Шаргородського районного суду від 11 серпня 2021 року у справі №152/854/21 (провадження №2-с/152/3/21) заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

Підпунктами 1, 8 пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу (п.п.1); визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт (п.п.8).

Як встановлено судом, 11.08.2021 року о 23.30 годині надійшло повідомлення до аварійно-диспетчерської служби Шаргородської дільниці Жмеринського відділення АТ «Вінницягаз» від жителя с. Слобода-Шаргородська про наявність запаху газу на АДРЕСА_2 , що зареєстровано у відповідному Журналі (а.с.72) та оформлено аварійну заяву за №200 від 11.08.2021 року о 23.30 годині (а.с.73).

В Журнал реєстрації аварійних заяв внесено запис про виявлення витоку газу на вуличному газопроводі по АДРЕСА_1 (а.с.72 на звороті).

У аварійній заявці міститься запис про виїзд працівників відповідача о 23.35 годині 11.08.2021 року та прибуття на місце о 23.45 годині, в ході чого виявлено витік газу на вуличному газопроводі по АДРЕСА_1 , надана технічна допомога: передано в службу експлуатації підземних газопроводів для подальшої ліквідації наслідків аварії, після чого працівники відповідача відбули від замовника ОСОБА_2 , котрий повідомив про присутність запаху газу на вулиці (а.с.73 на звороті).

17 серпня 2021 року працівниками АТ «Вінницягаз» складено акт №1139 про відключення від мереж газопостачання абонента ОСОБА_1 , особовий рахунок якої НОМЕР_1 і яка проживає у в АДРЕСА_1 . Відключення проведено шляхом встановлення інвентарної заглушки, опломбування пломбою Vn METR 11037284 (а.с.74).

Так, відповідно до п.5 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

Підстава відключення зазначена у Акті наступним чином: «Порушення ПБСГУ п.5.7. Невідповідність у проектній документації».

Підстава припинення газопостачання до будинку ОСОБА_1 , що зазначена в Акті, не відповідає підставі, вказаній у п.5.7 ПБСГ України, на який наявне посилання.

Так, п.5.7 ПБСГ України передбачає, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Тобто, припинення газопостачання до будинку ОСОБА_1 на підставі п.5.7. ПБГСУ мало бути тільки тоді, коли б система газопостачання її житлового будинку не відповідала проектній та виконавчо-технічній документації, про що у Акті не вказується.

Невідповідність у проектній документації ОСОБА_1 не є підставою для припинення газопостачання.

До того ж, яка саме наявна невідповідність у проектній документації ОСОБА_1 , у акті не вказано, а доказів такої невідповідності до матеріалів справи відповідачем не додано.

Разом з тим, приєднання житлового будинку позивача до системи газопостачання взагалі б не відбулося, якби проектна документація містила будь-які невідповідності на момент приєднання.

Так, п.4 розділу 1 глави V Кодексу ГРМ встановлено, що приєднання об`єктів (земельних ділянок) замовника до ГРМ здійснюється на підставі договору на приєднання, що укладається за формами, наведеними у додатках 15, 16 до цього Кодексу. При цьому невід`ємною частиною договору на приєднання є технічні умови приєднання (додаток 17), які визначають вихідні дані для проєктування газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання, які будуються Оператором ГРМ, та вихідні дані для проєктування та будівництва газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта замовника від точки приєднання до газових приладів і пристроїв замовника. Будівництво та введення в експлуатацію газових мереж внутрішнього газопостачання забезпечується замовником. Технічні умови приєднання включають ситуаційний план (ескізне креслення) розміщення ділянки газопроводу, на якому встановлюється точка приєднання та визначається прогнозована точка вимірювання (місце встановлення вузла обліку)... За необхідності реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта, у тому числі в результаті зміни форми власності чи власника цього об`єкта, за умови, що це не призведе до необхідності збільшення технічної (пропускної) потужності ГРМ в точці приєднання (не потребуватиме збільшення типорозміру комерційного лічильника газу), новий договір на приєднання з новим чи діючим власником об`єкта не укладається. При цьому у випадку перенесення вузла обліку та/або зменшення його типорозміру (номінальної потужності) або зміни місця розташування газових приладів (пристроїв) в установленому законодавством порядку вносяться відповідні зміни до проєктної документації, а у разі її відсутності розробляється нова проєктна документація, що забезпечується за рахунок сторони, яка ініціювала реконструкцію чи технічне переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта. Внесення змін до проєктної документації в частині комерційного вузла обліку газу здійснюється на підставі оформлених (виданих) Оператором ГРМ технічних умов на реконструкцію комерційного вузла обліку.

Тому, у випадку виявлення 17.08.2021 року працівниками відповідача невідповідностей у проектній документації вже приєднаного житлового будинку ОСОБА_1 до ГРМ, відповідач мав би запропонувати позивачу внести зміни до існуючої проектної документації, або рекомендувати розробити нову проектну документацію, або провести реконструкцію існуючої системи газопостачання будинку.

Також, суд вважає безпідставним ствердження представника відповідача у письмовому поясненні та в судовому засіданні про те, що припинення газорозподілу до житлового будинку ОСОБА_1 на підставі Акту від 17.08.2021 року здійснено у відповідності до вимог п.п.8 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ та у відповідності до вимог п.5.7. ПБСГ України з огляду на таке.

Підпункт 8 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ передбачає припинення газопостачання (газорозподілу) у випадку визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Разом з тим, у Акті від 17.08.2021 року не зазначено ні про те, що відключення ОСОБА_1 від мереж газопостачання здійснено внаслідок визнання в установленому порядку аварійним стану газорозподільної системи та/або ліквідацію наслідків аварії, що мала місце 11.08.2021 року, ні про проведення ремонтно-відновлювальних робіт у зв`язку із ліквідацією аварії.

Також, пунктом 5.7 ПБСГ встановлено, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації, разом з тим у Акті від 17.08.2021 року не вказано, у чому полягає невідповідність системи газопостачання житлового будинку ОСОБА_1 проектній та виконавчо-технічній документації.

Зокрема, представник відповідача у письмовому поясненні стверджує, що наявна самовільна перебудова частини газових мереж, переобладнання газового обладнання, відсутність доступу до частини внутрішніх газових мереж, відсутність кватирки тощо, проте, не надає доказів у підтвердження цих обставин.

При цьому, представник відповідача зсилається на план (а.с.75), у якому підкреслено слово «Фактично» та підкреслено лінію стіни будинку.

Разом з тим, суду не відомо, що зображено на вказаному плані, що цей план стосується саме житлового будинку позивача та входить до проектної чи виконавчо-технічної документації системи газопостачання будинку ОСОБА_1 , тому, не дозволяє встановити дійсні обставини справи та не містить інформації щодо предмету доказування, а також не дає змоги дійти висновку про наявність обставин, про які стверджує відповідач, тобто, в силу вимог ст.ст.77, 79, 80 ЦПК України, план на аркуші справи 75 є неналежним, недостовірним та недостатнім доказом обставини невідповідності системи газопостачання житлового будинку ОСОБА_1 проектній та виконавчо-технічній документації.

Також, у письмовому поясненні представник відповідача стверджує, що позивачу було надано час для усунення недоліків системи газопостачання її житлового будинку, але не зазначає та не додає до позову доказів на підтвердження вказаної обставини.

До того ж, представник відповідача у письмовому поясненні стверджує про те, що існує загроза аварії у випадку відновлення розподілу природного газу до житлового будинку ОСОБА_1 через те, що наявна самовільна перебудова системи газопостачання у будинку.

Разом з тим, відповідач не тільки не додає доказів наявності самовільної перебудови ОСОБА_1 системи газопостачання у будинку, а й не додає доказів на підтвердження невідповідності газоспоживаючого обладнання системи газопостачання проектній та виконавчо-технічній документації, зокрема, висновку спеціаліста чи експерта, що позбавляє суд можливості встановити негативні наслідки такої невідповідності.

До того ж, суд зауважує, що п.7.17 ПБСГ встановлено, що всі об`єкти систем газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям. Пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресовування не допускається. У зв`язку із цим, при наявності пошкоджень, невідповідностей газопостачаючого обладнання в будинку ОСОБА_1 вимогам технічної документації, при дотриманні вказаних вимог ПБСГ щодо опресовування газового обладнання повітрям пошкодження та невідповідності будуть виявлені, що не становитиме небезпеки ні для ОСОБА_1 , ні для мешканців вулиці та населеного пункту, де остання проживає.

Крім того, з Акту вбачається, що він складений у присутності ОСОБА_1 , але від підпису остання відмовилася (а.с.74).

ОСОБА_1 заперечує факт своєї присутності при складанні вказаного Акту.

Пунктом 4 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що у разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням.

Вказаним вимогам Акт №1139 від 17.08.2021 року не відповідає.

Так, у Акті не зафіксовано, що він складався у випадку відключення при аварійній ситуації.

До того ж, аварійна ситуація мала місце 11.08.2021 року, а відключення житлового будинку позивача відбувалося 17.08.2021 року.

Підтвердження відео зйомкою факту відмови ОСОБА_1 підписати Акт відсутнє, як і підпис акта про припинення газопостачання однією незаінтересованою особою (представником житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувачем, виборною особою будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представником органу місцевого самоврядування за умови посвідчення такої особи.

Відтак, суд вважає, що відключення 17.08.2021 року житлового будинку позивача від мереж газопостачання є безпідставним та не ґрунтується на вимогах проаналізованого вище Кодексу ГРМ та ПБСГ України.

При цьому суд зауважує, що Акт №1139 про відключення від мереж газопостачання від 17.08.2021 року ОСОБА_1 не надсилався впродовж приблизно двох місяців, а надісланий лише 04.10.2021 року, що вбачається із опису листа відповідача, направленого позивачу (а.с.77).

Необізнаність позивача про підстави припинення газорозподілу до її житлового будинку підтверджується і численними зверненнями останньої до відповідача та до правоохоронних органів з приводу підстав незаконного на її переконання відключення (а.с.16, 23, 24-26).

З цих підстав позивачем порушується у позові незаконність припинення газорозподілу до її житлового будинку лише у зв`язку із виниклою заборгованістю у оплаті за розподіл газу та заявляється вимога про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, які усунуть порушення її прав, зокрема, про зобов`язання відповідача відновити газопостачання до її домоволодіння.

Оскільки ОСОБА_1 заявлено негаторний позов до оператора ГРМ про усунення перешкод, пов`язаних із здійсненням нею права щодо користування газорозподілом, то судом досліджуються всі обставини, які існують на момент розгляду справи, що стали підставою для припинення газопостачання її житлового будинку.

Так, крім проаналізованого вище Акту №1139 від 17.08.2021 року про відключення від мереж газопостачання, про який зазначає у поясненні представник відповідача, як про єдину підставу відключення від газорозподілу житлового будинку ОСОБА_1 , наявний Акт №1167 про відключення від мереж газопостачання від 06.10.2021 року (а.с.54).

Ні Акт №1139 від 17.08.2021 року, ні Акт №1167 від 06.10.2021 року про відключення від мереж газопостачання ОСОБА_1 не скасовані відповідачем, тому суд надає оцінку і вказаному Акту №1167, враховуючи, що і позивач просить визнати незаконним припинення газопостачання з цієї підстави.

Так, 06 жовтня 2021 року працівниками АТ «Вінницягаз» складено акт №1167 про відключення від мереж газопостачання абонента ОСОБА_1 , особовий рахунок якої НОМЕР_1 і яка проживає у в АДРЕСА_1 . Відключення проведено шляхом опломбування вк. крана, номер пломби не зазначений (а.с.54).

Підстава відключення зазначена у Акті наступним чином: «заборгованість».

Так, підпунктом 1 пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку несвоєчасної та/або неповної оплати послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Відтак, підстава припинення газопостачання до будинку ОСОБА_1 , що зазначена в Акті №1167, також не відповідає підставі, вказаній у підпункті 1 пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ, оскільки не зазначено заборгованість за спожитий газ, чи заборгованість за розподіл природного газу виникла у ОСОБА_1 , який розмір заборгованості.

Згідно з абзацом після підпункту 12 пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ, якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Разом з тим, вказана вимога Кодексу ГРМ відповідачем не дотримана і позивач не тільки не повідомлена за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу) про припинення газопостачання, а взагалі не повідомлена про таку підставу відключення.

Підтвердження відео зйомкою факту відмови ОСОБА_1 підписати Акт №1167 відсутнє, як і підпис акта про припинення газопостачання однією незаінтересованою особою (представником житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувачем, виборною особою будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представником органу місцевого самоврядування за умови посвідчення такої особи.

Крім того, вказаний Акт №1167 не надісланий відповідачем позивачу взагалі, оскільки доказів на підтвердження надсилання його ОСОБА_1 відповідачем суду не надано.

Після численних звернень позивача та її представника до відповідача ними отримано копію вказаного акту, разом з тим, у ньому відсутня сума та вид заборгованості, що стала підставою для припинення газопостачання.

У письмових листах-відповідях на звернення позивача до відповідача вбачається, що зазначаються суми заборгованості по сплаті за розподіл природного газу 889,24 грн. (а.с.18, 49), 1348 грн. (а.с.55), 1537,67 грн. (а.с.76).

Як встановлено судом, позивачем 28.02.2022 року сплачено заборгованість за розподіл природного газу в сумі 1537,67 грн. (а.с.115).

Відтак, підстави для припинення газопостачання до житлового будинку ОСОБА_1 на підставі Акту №1167 від 06.10.2021 року на момент розгляду означеної цивільної справи відсутні.

Таким чином, відключення житлового будинку ОСОБА_1 від мережі газопостачання на підставі Акту №1139 від 17.08.2021 року та Акту №1167 від 06.10.2021 року є незаконним, що проаналізовано судом вище, враховуючи недоведення відповідачем обставин невідповідності системи газопостачання будинку позивача проектній та виконавчо-технічні документації, а також враховуючи сплату позивачем заборгованості в сумі 1537,67 грн. за розподіл природного газу.

При цьому, суд звертає увагу, що потреби у повторному відключенні житлового будинку ОСОБА_1 взагалі не існувало, оскільки після проведеного відключення від мереж газопостачання, що мало місце на підставі Акту №1139 від 17.08.2021 року, підключення до газопостачання не було, що вбачається із того, що у обох актах про відключення зафіксовані ті самі показники лічильника (а.с.54).

Відтак, права позивача на користування газорозподілом до її житлового будинку порушені відповідачем.

Також, суд констатує, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем виникли договірні правовідносини на підставі приєднання її до умов Типового договору розподілу природного газу, якими не передбачено стягнення моральної шкоди у випадку припинення виконання цих умов з будь-яких причин.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 впродовж тривалого часу зазнає моральних переживань у зв`язку із неможливістю забезпечити собі належні умови для життєдіяльності шляхом отримання до свого помешкання газопостачання, але договірні відносини, що склалися між позивачем та відповідачем, в силу вимог ст.1167 ЦК України, не передбачають стягнення моральної шкоди.

Відтак, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача про стягнення моральної шкоди.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини щодо виконання сторонами умов фактично укладеного (акцептованого) договору розподілу природного газу, який передбачає надання оператором ГРМ послуги позивачу щодо забезпечення цілодобового доступу позивача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного позивачу (її постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта позивача як споживача природного газу, які регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (ЦК України), Кодексом газорозподільних систем (Кодекс ГРМ) та проаналізованими вище у рішенні вимогами ЗУ «Про ринок природного газу» та Правилами безпеки системи газопостачання (ПБСГ).

Відповідно до ст.ст.19, 55 Конституції України, органи державної влади…, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з негаторним позовом про визнання дій незаконними або про зобов`язання вчинити певні дії, про стягнення моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ч.1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків… Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Частиною 1 ст.628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ст.714 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (ч.1 ст.641 ЦК України).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.ч.1, 2 ст.642 ЦК України).

Згідно з п.3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ встановлено, що договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Відповідно до п.1 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ, Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. У випадку наявності у побутового споживача декількох об`єктів за різними поштовими адресами укладаються окремі договори розподілу природного газу по цих об`єктах.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу (п.3 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу. (п.4 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт (п.5 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з п.1.4 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року за №2498, зареєстрованого в МЮ України 06.11.2015 року за №1384/27829, послуга з розподілу природного газу послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року за №2498, зареєстрованого в МЮ України 06.11.2015 року за №1384/27829).

Частинами 1, 2 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

VІ. Висновки суду

Аналіз доказів та вказаного вище законодавства дає підстави для висновку, що права позивача ОСОБА_1 на отримання послуг газорозподілу та газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 порушені з боку відповідача невиконанням у односторонньому порядку умов Договору розподілу природного газу та незаконними відключеннями житлового будинку позивача від мереж газопостачання, що мало місце на підставі Актів про відключення за №1139 від 17.08.2021 року та №1167 від 06.10.2021 року.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернулася до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2018 року у справі №545/3728/16-ц (провадження №61-9958св18) зроблено висновок, що «відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати цей позов необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення».

Тому, спосіб захисту, обраний позивачем, може знаходити свій прояв у вимозі до відповідача про відновлення останнім за власний рахунок газопостачання до будинку позивача.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної позовної вимоги у кожній конкретній справі.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Оскільки судом встановлено наявність неправомірних дій відповідача при відключенні від мереж газопостачання житлового будинку ОСОБА_1 , то позов у частині зобов`язання відповідача усунути порушення шляхом відновлення газопостачання до будинку підлягає задоволенню.

Позов ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди в сумі 12000 грн. задоволенню не підлягає, оскільки суд встановив наявність договірних відносин, що склалися між позивачем та відповідачем, які, в силу вимог ст.1167 ЦК України, не передбачають стягнення моральної шкоди.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський Суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Частинами 1, 2, 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При зверненні до суду з означеним позовом позивачем сплачено судовий збір за дві позовні вимоги по 908 грн. (а.с.1, 2).

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача АТ «Вінницягаз» на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн., з огляду на часткове задоволення позову, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 23, 525, 526, 626, 628, 629, 714, 1167 ЦК України, п.п.1, 3, 4 глави 1 розділу І, п.3, 4, 5, 7 глави 3 розділу VІ, п.п.1, 4 глави 7 розділу VІ, п.п.8 глави 7 розділу VІ, Кодексу газорозподільних систем, ст.ст.37, 38 ЗУ «Про ринок природного газу», п.п.5.7, 7.17 ПБГС, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Країло Степан Васильович, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» за власний рахунок відновити газопостачання до домоволодіння ОСОБА_1 , що знаходиться в с. Слобода-Шаргородська Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області, на АДРЕСА_3 , провівши перед відновленням обов`язковий зовнішній огляд об`єкту газопостачання та газового обладнання і контрольне опресовування його повітрям.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Країло Степан Васильович, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» відмовити.

Розподіл судових витрат.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» на користь ОСОБА_1 сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень за позовні вимоги про зобов`язання вчинити певні дії.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Країло Степан Васильович, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про стягнення витрат по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди відмовити.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін та учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, жителька АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз»), місцезнаходження: м. Вінниця, вул. К. Широцького, буд.24, ідентифікаційний код за .

Повне рішення складено 14.04.2022 року.

Суддя: