Справа № 542/147/22
Провадження № 2/542/138/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

04.02.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 27 квітня 1996 року в Стовбинодолинській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №4.

Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Зазначає, що починаючи з березня 2017 року вони припинили фактичні шлюбні стосунки з відповідачем, проживають окремо, спільного бюджету не мають, стали один для одного чужими людьми, врятувати сім`ю не бажають, перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 лютого 2022 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.16).

28.02.2022 року через канцелярію суду відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивачка не надала суду жодних доказів про те, що вона неодноразово пропонувала подати спільну заяву до органів ДРАЦС про розірвання шлюбу, також вказує, що за час подружнього життя вони побудували житловий будинок з господарськими побудовами, який позивачка в добровільному порядку розділити не бажає. Заперечує проти стягнення з нього судових витрат, оскільки є інвалідом другої групи (а.с.20-21).

Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду (а.с.26, 30), надавши заяву, про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі та після розірвання шлюбу просила залишити прізвище ОСОБА_3 (а.с.33).

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду (а.с.27,32), надавши заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.34).

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 квітня 1996 року в Стовбинодолинській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №4 (а.с.6).

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, тому суд залишає шлюбне прізвище позивача ОСОБА_3 .

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу було надано: договір про надання правової допомоги № 03-02/2022 від 03.02.2022 року (а.с.8), додаткова угода до договору про надання правової допомоги № 03-02/2022 від 03.02.2022 року (а.с.9), розрахунок адвоката Щербак Т.О. за надання правничої допомоги громадянці ОСОБА_1 , (а.с.10), акт виконаних робіт від 03.02.2022 року (а.с.11). Факт оплати вказаної суми підтверджується квитанцією №12 від 04.02.2022 року на суму 1000 грн. (а.с.12).

Відповідно до акту виконаних робіт від 03.02.2022 року (а.с.11), адвокатом було витрачено: 0,5 години на надання усних консультацій, (вартість послуг 500 грн.), 0,5 години на складення заяви про розірвання шлюбу (вартість послуг 500 грн.).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи фактично надані послуги, а також те, що категорія справ про розірвання шлюбу не є складною, віднесені до малозначних справ, які розглядаються в спрощеному позовному провадженні, відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу з доведенням неспівмірності таких витрат, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що обсяг наданої адвокатом Щербак Т.О. правничої допомоги, витраченого часу на її надання є співмірним з вартістю послуг, визначених договором, а рівень складності даної справи вимагав того обсягу правничої допомоги та часу на її надання, як зазначено у розрахунку за надання правової допомоги.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 1000 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України та керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований між ними 27 квітня 1996 року в Стовбинодолинській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №4 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_1 залишити без змін ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 14 квітня 2022 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О. Афанасьєва