ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8236/20 Номер провадження 22-ц/814/163/22Головуючий у 1-й інстанції Погрібняк О. М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Триголов В.М.,

судді: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.,

секретар Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою у справі за апеляційною скаргою представника третьої особи ОСОБА_1 - адвоката Бабенка Сергія Сергійовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 серпня 2021 року, повний текст складено 25 серпня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 12.10.2018 між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір про надання позики, за яким він передав ОСОБА_3 позику в сумі 2000000,00 (два мільйони) грн.

Для забезпечення виконання зобов`язання за Договором про надання позики між сторонами 12.10.2018 було також укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_3 передав в іпотеку ОСОБА_2 належний йому громадський будинок (будівля адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1107,1 кв. м, який складається з будівлі адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення (літера «Г»), складова частина: підвал (літера «Гп»). У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань зі сплати чергової частини позики в термін узгоджений сторонами позивач пред`явив 16.11.2020 відповідачу ОСОБА_3 вимогу про дострокове повернення позики в розмірі 2000000,00 грн. протягом п`яти днів з дня отримання вимоги.

Просив суд у зв`язку із тим, що вказана вимога виконана не була, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за Договором про надання позики від 12.10.2018 у розмірі 500000,00 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 12.10.2018, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме на громадський будинок (будівля адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1107,1 кв. м, який складається з будівлі адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення (літера «Г»), складова частина: підвал (літера «Гп»).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 серпня 2021 рокупозов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором позики задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 12.10.2018, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецькою І.В., за реєстровим №3261, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за Договором про надання позики від 12.10.2018 у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп., а саме на громадський будинок (будівля адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1107,1 кв. м, який складається з будівлі адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення (літера «Г»), складова частина: підвал (літера «Гп»), що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою В.І. за №3241 від 11.10.2018, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104, номер запису про право власності: 28353553, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою відповідно до вимог ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» № 898-ІV від 05.06.2003 зі змінами та ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 зі змінами.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_2 в розмірі 5000,00 грн. компенсовано за рахунок держави.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати, та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції, не звернув уваги на те, що договір позики, укладений між сторонами, як і договір іпотеки укладені не з метою настання юридичних наслідків, а з метою унеможливлення витребування з чужого незаконного володіння спірного майна на користь ОСОБА_1 .

Апелянт подано клопотання про відкладення розгляду справи 28.03.2022 року на іншу дату. В обґрунтування клопотання вказує на неможливість прибуття у судове засідання у зв`язку з введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року.

Колегія суддів вважає, що вказане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки на території Полтавської області активні воєнні дії не ведуться, транспортне сполучення не перекрито, а отже сам факт введення в Україні воєнного стану не є підставою для відкладення розгляду справ. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що апелянтом у клопотанні не вказано конкретних обставин, які могли б перешкоджати прийняти участь у судовому засіданні, пов`язаних з введенням воєнного стану на території України.

З огляду на те, що апеляційне провадження у справі відкрито 21.01.2022 року, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи та враховуючи положення ч. 1 ст. 371 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що 12.10.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання позики, за умовами якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 2000000,00 грн., а останній зобов`язується повернути таку ж суму грошей у визначений договором строк. Позика надається в готівковій формі. Факт надання позики засвідчується розпискою Позичальника. Позичальник зобов`язується повертати позику в готівковій формі не пізніше 12.10.2028. (п.п. 2.1., 2.2., 3.1. Договору про надання позики від 12.10.2018). (а.с.27-29)

За п.п. 2.3. Договору про надання позики від 12.10.2018 позичальник в забезпечення своєчасного виконання зобов`язання, що випливає з цього договору, зобов`язується передати позикодавцю в іпотеку належне йому нежитлове приміщення, а саме громадський будинок (будівля адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1107,1 кв. м, який складається з будівлі адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення (літера «Г»), складова частина: підвал (літера «Гп»).

Факт отримання ОСОБА_3 позики у розмірі 2000000,00 грн. підтверджується розпискою до Договору про надання позики від 12.10.2018. (а.с. 30)

30.10.2020 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до Договору про надання позики від 12.10.2018, якою п.п. 3.1. вказаного договору було викладено в такій редакції: Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю позику в готівковій формі рівними частинами, а саме у розмірі 222222,23 грн. до 10.11.2020 та у розмірі 222222,23 грн. до 10 листопада кожного наступного року, а останній платіж здійснити до 12.10.2028 (включно). У випадку прострочення повернення Позичальником позики та/або будь-якої її частини, Позикодавеь має право вимагати від Позичальника достроково повернути позику в повному обсязі (що залишилася неповернутою). Вимога про дострокове повернення позики за Договором надається Позичальнику у письмовій формі (рекомендованим листом або під розпис) і підлягає виконанню у повному обсязі у строки, визначені Позикодавцем у листі-вимозі.(а.с. 31-32)

Для забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання позики від 12.10.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 12.10.2018 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецькою І.В., за реєстровим №2787, за умовами якого ОСОБА_3 (іпотекодавець) передав в іпотеку ОСОБА_2 (іпотекодержателю) належний йому на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою В.І. за №3241 від 11.10.2018, громадський будинок (будівля адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1107,1 кв. м, який складається з будівлі адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення (літера «Г»), складова частина: підвал (літера «Гп»). (далі - Договір іпотеки) (а.с. 33-37)

06.11.2020 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було внесено зміни до Договору іпотеки, якими п.п. 3.1.1. п. 3.1. Договору іпотеки викладено в новій редакції, за якою іпотекодержатель має право в разі невиконання Основного зобов`язання в терміни встановленні в Договорі позики, вимагати від Іпотекодавця, в межах вартості предмету іпотеки, що належить Іпотекодавцю, виконання основного зобов`язання, та задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Вказаний Договір було посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецькою І.В., за реєстровим №3261. (а.с. 40-45)

16.11.2020 ОСОБА_2 було вручено ОСОБА_3 вимогу про дострокове повернення позики у зв`язку із простроченням ним сплати чергового платежу в розмірі 222222,23 грн. до 18.11.2020. (а.с. 51)

Вирішуючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з вимог Закону України "Про іпотеку", та врахувавши, що відповідач позов визнав, при цьому вказав, що сумніву щодо добровільності визнання позову встановлено не було, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Так, частинами 1-4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на підставі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь другої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що випливають з договору позики. Сторони власноручно підписали договір. Факт передачі грошей засвідчений розпискою.

Встановлено, що на момент укладення договору іпотеки, відповідач був власником нерухомого майна - предмету іпотеки, що відображено в договорі іпотеки, доказів, які б свідчили про протилежне апелянтом не надало.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Ст. 577 ЦК України передбачено, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторони договорів позики та іпотеки укладаючи ці правочини мали на меті не виконувати їх умови належним чином, а довести справу до судового розгляду задля звернення стягнення на предмет іпотеки, його реалізацію з публічних торгів за рішенням суду та, що цей правочин укладений лише з метою позбавити права ОСОБА_1 на витребування майна з чужого незаконного володіння, не доведені жодними належними і допустимими доказами, та ґрунтуються на припущеннях.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_1 - адвоката Бабенка Сергія Сергійовича - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 серпня 2021 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді : Т.О. Кривчун

Л.І. Пилипчук