Постанова

Іменем України

06 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 388/736/20

провадження № 61-7698св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

третя особа - Долинська міська рада Долинського району Кіровоградської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2020 року у складі судді Баранського Д. М. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Дьомич Л. М., Дуковського О. Л., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання поновленим договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з договором оренди землі від 15 листопада 2004 року між ним та Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, який зареєстрований 18 травня 2005 року у Державному підприємстві «Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах» в Долинському районі, книга № 4 за № 162, він орендує земельну ділянку площею 5,6847 га, що знаходиться на території Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер: :02:000:9504.

З метою реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі та згідно з частинами 1, 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі», позивач у строки визначені пунктом 8 договору звернувся до відповідача із заявою від 03 лютого 2020 року про намір продовження Договору на новий строк, додавши додаткову угоду та інші документи необхідні для розгляду цього питання по суті.

Посадові особи відповідача повідомили його про істотні умови, на яких може бути поновлено договір, а саме строк - 7 років, орендна плата 12 % від нормативної грошової оцінки землі.

На початку березня 2020 року засобами поштового зв`язку на адресу позивача надійшов лист - повідомлення відповідача від 28 лютого 2020 року за № С-1461/0-58/0/17-20 про заперечення в поновленні договору у зв`язку із відсутністю додаткової угоди.

Позивач повторно в межах строків визначених частинами перша-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі» та пункту 8 договору звернувся до відповідача з листом - повідомленням від 13 березня 2020 року про намір продовження цього договору на новий строк, додавши до нього додаткову угоду. При цьому в листі - повідомленні від 13 березня 2020 року зазначено про згоду змінити істотні умови договору на умовах орендодавця.

У квітні 2020 року від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшов лист-повідомлення від 15 квітня 2020 року № С-4349/0-112/0/17-20 про неможливість задоволення звернення, оскільки відповідач не є розпорядником землі.

Після закінчення строку договору оренди землі, а саме 18 травня 2020 року, позивач продовжив користуватися земельною ділянкою.

У зв`язку з відсутністю протягом місяця після закінчення строку договору заперечення відповідача щодо користування земельною ділянкою, позивач направив відповідачу лист-повідомлення від 18 червня 2020 року та додаткову угоду про продовження договору оренди землі на тих самих умовах, що були визначені договором, згідно з частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

На думку позивача відповідач безпідставно не підписав додаткову угоду.

На підставі викладеного позивач просив:

визнати поновленим договір оренди землі від 15 листопада 2004 року між ним та Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, який зареєстрований у Державному підприємстві «Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах» в Долинському районі 18 травня 2005 року, книга № 4 за № 162, земельної ділянки розміром 5,6847 га, що знаходиться на території Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер: :02:000:9504, на той самий п`ятнадцятирічний строк та на тих самих умовах;

визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 15 листопада 2004 року між ним та Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, що зареєстрований у Державному підприємстві «Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах» в Долинському районі 18 травня 2005 року, книга № 4 за № 162, земельної ділянки розмір 5,6847 га, що знаходиться на території Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер: :02:000:9504, на той самий п`ятнадцятирічний строк та на тих самих умовах у визначеній у змісті позовних вимог редакції.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2020 року, яке залишене без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року, відмовлено у позові ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинська міська рада Долинського району Кіровоградської області про визнання поновленим договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.

Судові рішення мотивовані тим, що позивач у встановлений строк надіслав відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди та запропонованими новими істотними умовами договору оренди землі. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розглянуло ці документи та заперечило проти поновлення договору оренди землі на новий строк, відповідно ці дії свідчать про непогодження запропонованих позивачем нових істотних умов договору, а відтак переважне право орендаря на укладення договору оренди землі було припинено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасуватирішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди не врахували судову практику касаційного суду в подібних правовідносинах. Суди не звернули уваги, що відповідачем не дотримано вимог частин першої - п`ятої та шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», він діяв недобросовісно, несправедливо, з порушенням принципів «пропорційності» та «належного урядування».

Аргументи учасників справи

В липні 2021 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надало відзив на касаційну скаргу, в якому просили відмовити в задоволенні касаційної скарги, оскільки суди дійшли обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, судові рішення законні та обгрунтовані.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи.

У липні 2021 року матеріали цивільної справи № 388/736/20 надійшли до Верховного Суду та 26 липня 2021 року передані судді-доповідачу Дундар І. О.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 13 травня 2021 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 313/350/16-ц, від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що 15 листопада 2004 року між Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ОСОБА_1 укладений договір оренди землі площею 5,68 га, що знаходиться на території Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер: :02:000:9504. Договір зареєстрований у ДП «Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах» в Долинському районі, про що вчинено запис у книзі № 4 за № 162 від 18 травня 2005 року.

За змістом пунктів 8, 9 Договору його укладено на п`ятнадцять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься за згодою сторін в розмірі 1,5 процентів від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 43 Договору).

14 серпня 2018 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до Договору. Зокрема, замінено у всіх частинах і пунктах договору означення органу державної влади, що виступає Орендодавцем з Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Пункт 9 Договору викладено в такій редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рівні земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, у розмірі 5 процентів, що становить 9118,41 грн у рік на розрахунковий рахунок Долинської міської ради».

15 серпня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про інше речове право: 27553157, згідно з цією додатковою угодою від 14 серпня 2018 року.

03 лютого 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою (вхідний номер С-1461/0/16-20) про поновлення Договору на новий строк. До цього листа-повідомлення додано, зокрема проект додаткової угоди.

Доданим проектом додаткової угоди ОСОБА_1 просить продовжити строк дії договору на сім років, внести зміни до пунктів 9, 21, 28, 31, зокрема й щодо розміру орендної плати - 12 процентів від нормативної грошової оцінки землі. Цю додаткову угоду надано в одному примірнику.

Відповідач листом - повідомленням від 28 лютого 2020 року № С-1461/0-58/0/17-20 заперечив щодо поновлення договору оренди землі за відсутності додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Оскільки зміст проекту додаткової угоди відображав внесення змін до змісту договору, а не додаткову угоду до договору оренди землі про поновлення строку дії договору відповідач розцінив такі дії позивача як ненадання визначеного проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

ОСОБА_1 листом - повідомленням № С-4349/0/16-20 від 13 березня 2020 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за поновленням договору оренди землі на новий семирічний строк. Зазначив про можливість продовження оренди саме на цей строк зі сплатою орендної плати в розмірі 12 процентів, про що йому повідомляли посадові особи. Вказав, що погоджується змінити істотні умови договору. До цього листа - повідомлення додав проект додаткової угоди у двох примірниках, а також інші документи.

Листом - повідомленням від 15 квітня 2020 року № С-4349/0-112/0/17-20 відповідач заперечив щодо поновлення договору оренди землі, оскільки на його думку частина земельної ділянки знаходиться в межах населеного пункту.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Частиною третьою статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК Цкраїни) встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

За змістом частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частини друга-четверта статті 33 Закону).

За змістом частини п`ятої статті 33 Закону орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина восьма-дев`ята статті 33 цього Закону).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 31 серпня 2021 року в справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від висновку щодо застосування положень частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року в справі № 313/350/16-ц (провадження № 14-97цс20), та зазначила, що «процедура поновлення договору оренди землі та процедура укладення такого договору на новий строк справді мали би відрізнятися, причому у разі поновлення договору мав би існувати спеціальний порядок державної реєстрації права оренди на новий строк. Але стаття 33 Закону № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX вимагала від орендаря саме для поновлення договору оренди землі завчасно надіслати орендодавцеві повідомлення про таке поновлення з проєктом відповідної додаткової угоди, а спеціального порядку державної реєстрації права оренди на новий строк законодавство не передбачало. Отже, стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проєкт додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. […] Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону № 161-XIV додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті. Тому помилковим є висновок суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, про те, що передбачені у частинах першій - п`ятій і шостій статті 33 Закону № 161-XIV підстави для поновлення договору оренди землі не пов`язані між собою».

Аналіз матеріалів справи свідчить, що позивач, намагаючись реалізувати своє переважне право на продовження користування земельною ділянкою, своєчасно надсилав відповідачу відповідні пропозиції, однак останній повідомляв про заперечення продовжувати дію зазначеного договору оренди землі.

За таких обставин, правильними є висновки судів, про те, що відсутні підстави для поновлення договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Посилання в касаційній скарзі на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 313/350/16-ц, від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 не можуть бути підставами для скасування оскаржених судових рішень, оскільки останні ним не суперечать.

Згідно частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постановіВеликої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року в справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) не дають підстав для висновку, що судові рішення прийняті без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук