ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2022 року м. Кропивницький

справа № 1116/1021/12

провадження № 22-ц/4809/453/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи:

заявник - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохна Світлана Олександрівна,

заінтересовані особи:

1)стягував у виконавчому провадженні - ОСОБА_1 ,

2)боржник у виконавчому провадженні, стосовно якого висунута вимога про його заміну - ОСОБА_2 ,

3)особа, стосовно якої висунута вимога про залучення в якості правонаступника вибулої сторони - Фермерське господарство «Світлана»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області (суддя Русіна А. А.) від 14 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудня 2021 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохна Світлана Олександрівна звернулася до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні, а саме ОСОБА_2 на Фермерське господарство «Світлана».

Заяву мотивовано тим, що у заявника на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30 липня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 2403219,00 грн

Ухвалою того ж суду від 25 червня 2014 року змінено порядок та спосіб виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на майно Фермерського господарства «Світлана», власником якого є ОСОБА_2 .

Таким чином фактично обов`язок виконання рішення суду покладено на іншу особу, що вказує на правонаступництво боржника в зобов`язанні. Без вирішення цього питання у процесуальний спосіб, виконавець не має змоги виконати рішення суду, зокрема, використовувати електронні бази даних та здійснювати листування з використанням автоматизованої системи виконавчих проваджень стосовно нового боржника, користуватися Єдиним реєстром боржників.

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2021 року в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_2 вибув зі спірних боргових правовідносин, Крім того, суд вказав, що чинним законодавством України не передбачено правонаступництво юридичною особою прав та обов`язків фізичної особи.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Заінтересована особа ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2021 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву державного виконавця.

Вона стверджує, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим.

Суд неправильно встановив розмір частки ОСОБА_2 у статутному капіталі Фермерського господарства «Світлана», не врахував, що ОСОБА_3 був засуджений вироком суду від 14 грудня 2017 року за умисне невиконання рішення суду.

Суд не звернув належної уваги на довід виконавця, що у зв`язку з постановленням Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області ухвали про заміну порядку та способу виконання рішення суду виникли підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Не оцінив суд й інші доводи виконавця.

Відзив на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористалися правом на відзив на апеляційну скаргу.

Позиції учасників справи, висловлені в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Апелянт ОСОБА_1 особисто в судове засідання не з`явилася, а її представник - адвокат Шепеленко Анастасія Олександрівна підтримала апеляційну скаргу та надала суду усні пояснення стосовно доводів та вимог апеляції.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохна Світлана Олександрівна визнала доводи та вимоги апеляційної скарги обґрунтованими, надала усні пояснення суду.

Інші учасники справи повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

У відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконанні перебуває виконавче провадження № 61312871 з примусового виконання виданого 30 липня 2012 р. Новоукраїнським судом Кіровоградської області виконавчого листа № 2/1116/273/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 2400000 грн та судових витрат в сумі 3219 грн.

Наразі рішення суду залишається не виконаним.

ОСОБА_2 є засновником та головою юридичної особи Фермерського господарства «Світлана».

У боржника ОСОБА_2 іншого майна, на яке можна звернути стягнення, не виявлено.

25 червня 2014 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області постановив ухвалу, якою за заявою відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського РУЮ змінив порядок та спосіб виконання рішення Новоукраїнського районного суду від 15 травня 2012 року у справі № 2/1116/273/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 2403219 гривень шляхом звернення стягнення на майно Фермерського господарства «Світлана».

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження.

Зі змісту частин 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ, а боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. (ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, у вказаних нормах права йдеться про процесуальне правонаступництво - унормовану можливість заміни судом сторони у виконавчому провадженні іншим суб`єктом, коли права та обов`язки такої сторони перейшли до іншого суб`єкта.

Підставою для процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав й обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна суб`єктів матеріальних правовідносин можлива внаслідок смерті громадянина, який був суб`єктом правовідносин; припиненні юридичної особи; уступки права чи взяття на себе обов`язку іншої особи.

Така заміна сторони у матеріальних правовідносинах відбувається поза межами виконавчого провадження та є різновидом правонаступництва і можлива на будь-якій стадії процесу.

Проте у цій справі, яка переглядається в апеляційному порядку, на жодну з наведених підстав правонаступництва головний державний виконавець Мохна С. О. при зверненні до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з питання заміни боржника у виконавчому провадженні не посилалася.

Натомість вона вказала на ухвалу того ж таки Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2014 року, якою змінено порядок та спосіб виконання рішення суду від 15 травня 2012 року у справі № 2/1116/273/12шляхом звернення стягнення боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в сумі 2403219 грн на майно Фермерського господарства «Світлана», власником якого є ОСОБА_2 .

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

При цьому потрібно розуміти, що поняття «рішення суду» і «судове рішення» мають відмінність. Так поняття «судове рішення» є ширшим за змістом і включає окрім власне рішення суду (рішення або постанова) ще й інші акти правосуддя такі як ухвала суду, судовий наказ.

Процесуальна ухвала Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2014 року про зміну порядку та способу виконання рішення за своєю природою являється судовим рішенням, але не рішенням суду, про яке йдеться у ст. 11 ЦК України, а отже не може являтися підставою правонаступництва обов`язку боржника у матеріальних правовідносинах, які існують між ОСОБА_1 (кредитором) і ОСОБА_2 (боржником) та підтверджені рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2012 року у справі № 2/1116/273/12.

Матеріали справи не дають підстав для висновку, що боржник ОСОБА_2 вибув з якихось причин з боргових відносин із ОСОБА_1 .

Крім того, в контексті змісту заяви державного виконавця та змісту апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду окремо звертає увагу на положення ч. 3 ст. 96 ЦК України, як передбачає, що учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Оскільки державний виконавець поставив питання про заміну боржника фізичної особи на засноване нею фермерське господарство, то варто вказати, що ні ст. 21 Закону України «Про фермерське господарство», яка унормовує питання відповідальності фермерського господарства, ні будь-яка інша стаття цього чи іншого закону не містять норм, якими б була встановлена відповідальність фермерського господарства перед кредитором його засновника за зобов`язаннями останнього.

Матеріали справи не містять установчих документів ФГ «Світлана», оскільки жоден з учасників справи їх суду не надав, а тому суд не мав підстави вважати, що такими документами по іншому вирішено питання відповідальності цього фермерського господарства.

Доводи апеляційної скарги про те, що у головного державного виконавця виникають складнощі під час роботи з автоматизованою системою виконавчих проваджень не стосуються суті вирішуваного у цій справі питання.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з цим колегія суддів не вважає за необхідне надавати відповіді на інші доводи, викладені в апеляційній скарзі так, як на думку суду, вони є несуттєвими та не можуть спростувати законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_4 не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, та зводяться до повторення доводів головного державного виконавця викладених у його заяві до місцевого суду, і незгоди заявниці з висновками суду щодо їх оцінки.

Суд першої інстанції з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та ухвалив судове рішення відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 20 квітня 2022 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: А. М. Головань

С. І. Мурашко