Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2022 р. Справа153/1929/21

Провадження2/153/441/21-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на лікувальний процес неповнолітньої дитини,,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на лікувальний процес неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є вона та відповідач у справі ОСОБА_1 . Батько дитини відповідач ОСОБА_3 , щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини. Однак, дитина є інвалідом дитинства і має другу групу інвалідності. Тому позивач змушена за власні кошти впродовж тривалого часу забезпечувати дитину в лікувальних потребах, нести витрати на поїздки, витрати на пальне та придбання білетів. Згідно документів лікувального процесу продовж трьох років вона понесла витрати на лікування дитини ОСОБА_3 в сумі 70079 гривень 87 копійок. Позивач вказала, що вона зверталася до відповідача з пропозицією про відшкодування їй 50 відсотків понесених нею витрат на лікування сина, що складає 35038 гривень 43 копійки, однак, він відмовив їй, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить зобов`язати відповідача ОСОБА_1 відшкодувати їй 50 відсотків матеріальних витрат, що складає 35038 (тридцять п`ять тисяч тридцять вісім) гривень 43 (сорок три) копійки, понесених нею на лікування сина ОСОБА_3 у медичних закладах в період часу з 25.11.2018 по 17.02.2021, а також стягнути судові витрати.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, вх.№1217 від 23.02.2022, в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він не відмовляється від допомоги для лікування дитини і згідний сплачувати кошти на його лікування, однак, не в такому розмірі, як бажає позивач. В 2019 році вже була аналогічна справа і деякі квитанції за 2018 рік він бачив в матеріалах попередньої справи. Він згідний сплатити позивачці кошти за лікування дитини в розмірі 30 відсотків, не враховуючи затрати на пальне та проїзні квитки, оскільки вони не містять інформації, що належить до предмету доказування, а саме, що вони були придбані позивачем для поїздки сина ОСОБА_4 у лікувальних цілях. Попередньо позивач не зверталася до нього, щоб сплатити кошти за лікування дитини. Також відповідач просив врахувати те, що у нього невелика заробітна плата, він вчасно сплачує аліменти на утримання сина та на утриманні є ще одна малолітня дитина.

28.03.2022 за вх.№1628, відповідач ОСОБА_1 надав відзив, в якому зазначив, що позов визнає частково. Також вказав, що на обґрунтування позову позивач надала суду чеки за 2018 рік, а саме: чек 125633 від 30.11.2018 на суму 283,03 грн; чек №125591 від 29.11.2018 на суму 83,03 грн; чек (номер не видно) від 30.11.2018 на суму 118,75 грн; чек №125634 від 30.11.2018 на суму 70,41 грн; чек №25913 від 29.11.2018 на суму 1121,19 грн; чек №124993 від 27.11.2018 на суму 63,67 грн; чек №124994 від 27.11.2018 на суму 18,84 грн; чек №124774 від 26.11.2018 на суму 133,53 грн; чек №126229 від 03.12.2018 на суму 131,06 грн; чек №86624 від 02.12.2018 на суму 72,54 грн; чек №26118 від 04.12.2018 на суму 967,35 грн; чек №104320 від 28.11.2018 на суму 1739,32 грн; чек №85974 від 28.11.2018 на суму 635,12 грн; чек ФН від 28.11.2018 на суму 265,08 грн; чек №85975 від 28.11.2018 на суму 912,78 грн; чек №125795 від 01.12.2018 на суму 738,42 грн; чек №86076 від 29.11.2018 на суму 49,33 грн; чек (номер та дати не видно) ТОВ «Пігулка» на суму 642,00 грн; чек №104370 від 28.11.2018 на суму 165,99 грн; чек №25778 від 27.11.2018 на суму 2375,80 грн; чек №86651 від 02.12.2018 на суму 163,50 грн; чек № 1131477 від 22.12.2018 на суму 960,06 грн; чек №58221 від 22.12.2018 на суму 1708,80 грн, всього на загальну суму 13419,60 грн. до якої він просить застосувати трирічну позовну давність, виходячи із дати звернення до суду з позовом 15.02.2021, та відмовити в цій частині позову відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України.

Крім цього, дитячий проїзний документ ВИ №754634 на ім`я ОСОБА_3 (дата 24.11) Вінниця-Харків на суму 121,41 грн; повний проїзний документ ВИ №754636 на ім`я ОСОБА_2 (дата 24.11) Вінниця-Харків на суму 145,21 грн; дитячий проїзний документ ВИ №755852 на ім`я ОСОБА_3 (дата 04.12) Харків-Вінниця на суму 243,67 грн; повний проїзний документ ВИ №755851 на ім`я ОСОБА_2 (дата 04.12) Харків-Вінниця на суму 308,22 грн; дитячий проїзний документ ВИ №758526 на ім`я ОСОБА_3 (дата 09.01) Вінниця-Харків на суму 636,89 грн; повний проїзний документ ВИ №758525 на ім`я ОСОБА_2 (дата 09.01) Вінниця-Харків на суму 829,20 грн; повний проїзний документ ВИ №758522 на ім`я ОСОБА_2 (дата 10.01)Харків-Вінниця на суму 380.11 грн; дитячий проїзний документ ВИ №758523 на ім`я ОСОБА_3 (дата 10.01) Харків-Вінниця на суму 297,59 грн; дитячий проїзний документ ДС №305805 на ім`я ОСОБА_3 (дата 16.01) Вапнярка-Львів на суму 277,49 грн; повний проїзний документ ДС №305804 на ім`я ОСОБА_2 (дата 16.01) ОСОБА_5 на суму 350.00 грн; дитячий проїзний документ ДС №767982 на ім`я ОСОБА_6 (дата 18.01) ОСОБА_7 на суму 174,58 грн; повний проїзний документ ДС №767981 на ім`я ОСОБА_2 (дата 18.01) ОСОБА_7 на суму 208,78 грн, всього на загальну суму 3973,15 грн, просить суд не брати до уваги та до розгляду як неналежні докази, оскільки ці проїзні документи не містять інформації, що належить до предмету доказування, а саме, що вони були придбані позивачем для поїздки сина ОСОБА_4 у лікувальних цілях, тобто є додатковими витратами у розумінні ст.185 СК України. Також вказані проїзні документи не містять року їх придбання, що не дає змоги встановити, конкретно в якому році вони були придбані позивачем.

Крім цього, відповідач просить суд не брати до уваги як докази дві квитанції ПриватБанк від 13.11.2020 на загальну суму 210,20 грн; квитанцію ПриватБанк від 03.11.2020 на суму 17,00 грн; квитанцію ПриватБанк від 02.11.2020 на суму 678,04 грн; квитанцію ПриватБанк від 03.11.2020 на суму 17,00 грн; квитанцію ПриватБанк від 02.11.2020 на суму 526,51 грн; посадочний документ №000В3F56-6985-69F2-001 на ім`я ОСОБА_2 від 20.02.2019 на суму 140,13 грн; дитячий посадочний документ №000В3F56-6985-69F2-002 на ім`я ОСОБА_8 від 20.02.2019 на суму 100,34 грн, всього на загальну суму 3080,73 грн, оскільки вказані документи не містять інформації, що належить до предмету доказування, а саме: що вони були придбані позивачем для поїздки сина ОСОБА_4 у лікувальних цілях, тобто, є додатковими витратами у розумінні ст.185 СК України.

Також відповідач просив при прийнятті рішення взяти до уваги те, що у нього на утриманні є малолітній син від іншого шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він сплачує аліменти на користь позивача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку, щомісячно, розмір його заробітної плати становить 8537,10 гривень. Таким чином, він частково визнає позовні вимоги, а саме: в частині стягнення з нього на користь позивачки 30 відсотків понесених нею додаткових витрат на лікування дитини, які документально підтверджені належними і допустимими доказами із застосуванням позовної давності до тих сум та квитанцій, які оплачені в 2018 році.

Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи без її участі.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення першого судового засідання розгляду справи по суті; відкладення розгляду справи, про що постановлено ухвали окремими документами.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ст.279 ЦПК України, розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого 02.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8).

Із копії лікарняно-консультативної комісії ЛКК, копії форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів, виписки з медичної карти (стаціонарного) хворого, виписки з історії хвороби №5376 та довідки КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної ради» встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хворіє, є дитиною-інвалідом, та потребує додаткових витрат на лікування і реабілітацію (а.с.10-14, 35а, 43).

На підтвердження понесених додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_3 , зокрема, оплату медичних послуг, витратних матеріалів та витрат на поїздки, на суму 70079 гривень 87 копійок, позивачем надано суду квитанції, проїзні документи, рахунки-фактури, розрахунки оплати за послуги медичної допомоги, товарні чеки, акти виконаних робіт.

Із довідки Ямпільської районної державної лікарні ветеринарної медицини, вих.№24 від 24.03.2022, встановлено, що ОСОБА_1 працює в Ямпільській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді лікаря ветеринарної медицини. Заробітна плата за місяць складає 8537 гривень 10 копійок (а.с.92).

Із довідки Ямпільського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №10/18.23-25 від 23.03.2025 встановлено, що згідно виконавчого листа №153/1902/15-ц від 13.01.2016, виданого Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї четвертої частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, аліменти сплачуються вчасно у повному розмірі, станом на 23 березня 2022 року заборгованість відсутня (а.с.93).

Із витягу 14-04-01/1058 зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.03.2022 встановлено, що до складу сім`ї ОСОБА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 входить син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.94).

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов`язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України).

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Предметом цього спору є стягнення фактично понесених витрат, позивачем є мати дитини, відтак істотною обставиною є встановлення факту понесення нею витрат, викликаних саме особливими обставинами, такими як розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 13.09.2017р. у справі №6-1489цс17, згідно із ч.1 ст.185 СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих оставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Враховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 756/14483/18.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути зокрема документи, які свідчать про придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини і спеціальних допоміжних засобів, необхідних для дитини з вадами фізичного розвитку, висновки МСЕК, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують таку необхідність. Розмір додаткових витрат має обґрунтовуватись відповідними документами.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачкою дійсно понесено витрати на оплату медичних послуг, пов`язаних із проведенням лікування сина ОСОБА_4 . Про обстеження та лікування дитини сторін по справі свідчать надані позивачкою консультативні заключення, виписка із медичної карти (стаціонарного) хворого, результати дослідження, рахунок-фактура, розрахунки, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) та акти виконаних робіт та чеки аптек. Ці витрати були здійснені з метою лікування дитини ОСОБА_3 , а саме: надання дитині певних медичних послуг (консультації, лікування, аналізи, придбання ліків та перев`язочних матеріалів, ортезів) та тісно пов`язані з таким лікуванням, а отже, є такими, що викликані особливими обставинами та були понесені саме у зв`язку з потребою у відповідній медичній допомозі дитині, пов`язані із її здоров`ям, а отже, є додатковими витратами та регулюються ст.185 СК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати, які понесені позивачкою у зв`язку із лікуванням дитини ОСОБА_3 , а саме необхідно врахувати наступні сплачені позивачкою кошти: 265 грн., 635,12 грн., 1739,32 грн., 912,78 грн., 967,35 грн., 72,54 грн., 131,06 грн. (а.с.15); 1121,19 грн, 283,03 грн., 118,75 грн., 83,03 грн., 133,53 грн., 18,84 грн., 63,67 грн., 70,41 грн. (а.с.16); 163,50 грн, 49,33 грн, 738,42 грн, 2375,89 грн, 165,99 грн (а.с.17); 13000 грн (а.с.19); 560 грн. (а.с.20); 8960 грн. (а.с.25); 527 грн. (а.с.30); 250 грн. (а.с.31); 30 грн. (а.с.32); 212 грн. (а.с.33); 220 грн. (а.с.34); 4,60 грн., 36 грн., 175,20 грн., 58,80 грн., 41,90 грн., 2,30 грн., 1722,50 грн. (а.с.38); 186,30 грн., 865 грн., 102 грн., 309 грн., 163,30 грн., 252,60 грн., 128,60 грн. (а.с.39); 961 грн., 961 грн. (а.с.40); 696 грн. (а.с.41); 10500 грн. (а.с.42); 115,10 грн., 115,10 грн. (а.с.44); 526,90 грн., 526,90 грн., 926,85 грн, 498,90 грн (а.с.45); 858,30 грн, 498,90 грн, 510,90 грн, 524,90 грн, 18,50 грн, 85,80 грн., 510,90 грн., 526,90 грн. (а.с.46); 700 грн. (а.с.47); 700 грн. (а.с.48); 700 грн. (а.с.49); 350 грн. (а.с.50); 350 грн. (а.с.51); 431,15 грн., 897,90 грн.. (а.с.52), що разом складає суму 61407 гривні 44 копійок.

Встановлені обставини відповідачем не спростовано. Крім цього, позовні вимоги в цій частині відповідач визнав та погодився їх відшкодувати, однак, в меншому розмірі, а саме: в розмірі 30 % від суми коштів, які були витрачені саме на лікування сина, посилаючись на те, що в нього на утриманні є ще одна малолітня дитина, а також на те, що в нього невелика заробітна плата.

Отже, судом встановлено наявність особливих обставин, які зобов`язують сторони нести додаткові витрати на дитину, пов`язані з її лікуванням.

Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Визначаючи розмір участі відповідача у додаткових витратах на дитину, суд враховує те, що розмір заробітної плати відповідача складає 8537 гривень 10 копійок за місяць, у нього на утриманні є ще малолітня дитина - син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дитини підлягають частковому задоволенню, а саме: в сумі 18 422,23 грн., що становить 30 відсотків від понесених та документально доведених позивачем додаткових витрат на дитину, пов`язаних із її лікуванням (61407,44*30/100=18422,23грн.). В решті частині позовних вимог суд вважає відмовити.

Крім того, суд визначаючи наявність додаткових витрат на дитину, не бере до уваги наступні докази: документ НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 (дата 24.11) Вінниця-Харків на суму 121,41 грн; повний проїзний документ ВИ №754636 на ім`я ОСОБА_2 (дата 24.11) Вінниця-Харків на суму 145,21 грн; дитячий проїзний документ ВИ №755852 на ім`я ОСОБА_3 (дата 04.12) Харків-Вінниця на суму 243,67 грн; повний проїзний документ ВИ №755851 на ім`я ОСОБА_2 (дата 04.12) Харків-Вінниця на суму 308,22 грн (а.с.18); дитячий проїзний документ ВИ №758526 на ім`я ОСОБА_3 (дата 09.01) Вінниця-Харків на суму 636,89 грн; повний проїзний документ ВИ №758525 на ім`я ОСОБА_2 (дата 09.01) Вінниця-Харків на суму 829,20 грн (а.с.23); повний проїзний документ ВИ №758522 на ім`я ОСОБА_2 (дата 10.01) Харків-Вінниця на суму 380.11 грн; дитячий проїзний документ ВИ №758523 на ім`я ОСОБА_3 (дата 10.01) Харків-Вінниця на суму 297,59 грн (а.с.22); дитячий проїзний документ ДС №305805 на ім`я ОСОБА_3 (дата 16.01) Вапнярка-Львів на суму 277,49 грн; повний проїзний документ ДС №305804 на ім`я ОСОБА_2 (дата 16.01) ОСОБА_5 на суму 350.00 грн; дитячий проїзний документ ДС №767982 на ім`я ОСОБА_6 (дата 18.01) ОСОБА_7 на суму 174,58 грн; повний проїзний документ ДС №767981 на ім`я ОСОБА_2 (дата 18.01) ОСОБА_7 на суму 208,78 грн (а.с.24), два чеки на суму 960,06 грн та 1708,80 грн (а.с.21); квитанцію ПриватБанк від 03.11.2020 на суму 17,00 грн; квитанцію ПриватБанк від 02.11.2020 на суму 678,04 грн; квитанцію ПриватБанк від 03.11.2020 на суму 17,00 грн; квитанцію ПриватБанк від 02.11.2020 на суму 526,51 грн (а.с.35а); посадочний документ №000В3F56-6985-69F2-001 на ім`я ОСОБА_2 від 20.02.2019 на суму 140,13 грн (а.с.26); дитячий посадочний документ №000В3F56-6985-69F2-002 на ім`я ОСОБА_3 від 20.02.2019 на суму 100,34 грн (а.с.27); посадочний документ №000В3F56-FВВ5-675А-0001 на ім`я ОСОБА_2 від 20.02.2019 на суму 187,73 грн (а.с.28); дитячий посадочний документ №000В3F56-FВВ5-675А-0002 на ім`я ОСОБА_3 від 20.02.2019 на суму 160,05 грн (а.с.29); посадочний документ №000В41D8-2FАF-5D13-0001 на ім`я ОСОБА_2 від 23.11.2020 на суму 584,84 грн (а.с.36); дитячий посадочний документ №000В41D8-2FАF-5D13-0002 на ім`я ОСОБА_9 від 23.11.2020 на суму 458,89 грн (а.с.37), оскільки вказані документи не містять інформації, що належить до предмету доказування, вони достовірно не підтверджують наявність додаткових витрат, які були здійсненні позивачкою на лікування дитини, а тому не є додатковими витратами у розумінні ст.185 СК України.

Розглянувши заявлену вимогу відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 знала про невиплату їй частини додаткових витрат на дитину, починаючи ще з 25.11.2018 року.

Однак, згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Ця норма була включена до ЦК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з подальшими змінами та доповненнями з 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин.

Оскільки, карантин на території України все ще триває, позовна давність, яка мала б закінчитись 25.11.2021, відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України продовжується на строк дії такого карантину.

З урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для застосування строків позовної давності до вимог позивача і вважає відмовити в задоволенні заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 ЦПК України, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - квитанцією №TS202535 від 22.11.2021, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 477 (чотириста сімдесят сім) гривень 40 копійок, розрахованої за правилами простої математичної пропорції.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на лікувальний процес неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30 відсотків матеріальних витрат, що складає 18422 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 23 (двадцять три) копійки, понесених на лікування сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у медичних закладах.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору, в розмірі 477 (чотириста сімдесят сім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) - НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 15.04.2022.

Суддя Р.В. Швець