РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/257/22

2-о/609/20/2022

13 квітня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за заявою: ОСОБА_1

заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

вимоги заявника: про встановлення факту смерті,-

учасники справи не з`явилися, -

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції заявника.

1. Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, а саме його батька ОСОБА_2 .

2. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином померлого ОСОБА_2 . Відповідно до довідки від 21.11.2018р. № заявник є внутрішньо переміщеною особою, фактичним місцем проживання якого є АДРЕСА_1 .

Батьками заявника є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 27.02.2020р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 26.10.2021 року та лікарським свідоцтвом про смерть №260 від 21.10.2021 року, із зазначенням причини смерті батька. Оскільки батько заявника помер в м. Краснодон Луганської області, який визнано тимчасово окупованою територією України, заявник не має можливості зареєструвати його смерть на території України.

Зазначає, що встановлення факту смерті батька необхідно йому для реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

За таких обставин заявник змушений встановлювати факт смерті батька в судовому порядку. Просить заявлені вимоги задовольнити.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судове засідання на 13 квітня 2022 року.

4. Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримав повністю і просив заяву його задовольнити.

5. Від заінтересованої особи: відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в матеріалах справи є пояснення стосовно заявлених у заяві вимог і згідно якого, вони не заперечують проти встановлення факту смерті, просять розглядати справу за відсутності їх представника.

6. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, викладеного російською мовою, серія НОМЕР_3 , виданого відділом запису актів громадянського стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки слідує, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Краснодон, Луганської Народної Республіки, про що складено відповідний актовий запис за № 2086.

9. Лікарським свідоцтвом про смерть, викладеним російською мовою, № 260, виданим 21 жовтня 2021 року підтверджується факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Краснодон, Луганської Народної Республіки із зазначенням причини смерті останнього.

10. Відповідно до довідки від 23.12.2015р. № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання померлого ОСОБА_2 було: АДРЕСА_2 ; фактичним місцем проживання померлого було:

АДРЕСА_3 . Згідно із повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 27.02.2020р. Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) слідує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Краснодон, Луганської області. В графі «батьки» зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 .

12. Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 виданого 25 серпня 2001 року Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області, вбачається, що заявник ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Краснодон, Луганської області.

13. Згідно довідки № від 21 листопада 2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Наведені документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування ЗУ від 04.02.2016 «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

ІV. Оцінка Суду.

14. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів.

15. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

16. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

17. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

18. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

19. Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України.

Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

20. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

21. Проте, виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

22. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

23. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

24. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Краснодон Луганської області, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України, як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

25. Статтею 17 ч. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

26. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

27. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Оскільки ОСОБА_2 помер на території тимчасово непідконтрольній Україні, його смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі лікарського свідоцтва про смерть, виданого лікувальним закладом, який знаходиться на тимчасово не підконтрольній території Україні. Тому вимоги заявника про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті свого батька на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 у місті Краснодон, Луганської області підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті.

Встановлення факту смерті батька має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації його смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до законодавства України.

28. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

29. Заявником при подачі заяви до суду було сплачено судовий збір 496 грн. 20 коп.

З цих підстав,

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», ст. ст. 4, 12, 81, 89, 247, 315, 317, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

2. Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на тимчасово окупованій території України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Краснодон, Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 13 квітня 2022 року.

Суддя: О. М. Катерняк