ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 129/2095/21 Номер провадження 22-ц/814/101/22Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Чумак О.В.,

суддів Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 21 вересня 2021 року, постановлену суддею Шаповал Т.В., у справі за заявою Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту відсутності майна у померлого.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

28 липня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою про встановлення факту відсутності майна та спадкоємців у померлого ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви вказувала, що у травні 1998 року вироком Військового суду Вінницького гарнізону ОСОБА_1 був визнаний винним у розкраданні майна та засуджений до позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права займати посади та позбавленням військового звання «прапорщик».

Також судом було задоволено цивільний позов Військової частини НОМЕР_2 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 80 000,00 грн.

За час перебування ОСОБА_2 у місцях позбавлення волі з ОСОБА_2 було стягнуто на користь військової частини грошові кошти у сумі 228,00 грн., 336,73 грн., 506,42 грн., 529,73 грн., 1181,57 грн.

На підставі Директиви МОУ від 24.11.2009 р. № Д-322/1/07 Військова частина НОМЕР_2 була розформована. На підставі Акту № 1759 Військовій частині НОМЕР_3 , як правонаступнику, передана дебіторська заборгованість у сумі 77 710,01 грн.

20.01.2011 р. у військову частину НОМЕР_3 надійшов лист від державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2010 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 звільнився з місця позбавлення волі та вибув за місцем проживання до м.Гайсин.

10.02.2011 р. Державна виконавча служба м. Гайсин на адресу Військової частини НОМЕР_3 направила постанову про повернення виконавчого документа у зв`язку з відсутністю майна у ОСОБА_2 та акту державного виконавця.

В ході розшуку ОСОБА_2 було виявлено, що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З грудня 2012 року правонаступником Військової частини НОМЕР_3 є Військова частина НОМЕР_4 є та їй передана непогашена дебіторська заборгованість ОСОБА_2 у сумі 76773,17 грн.

За отриманою військовою частиною інформацією з органу БТІ за ОСОБА_2 рахувалося певне нерухоме майно станом на 29.12.2012 р. За отриманою інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 2017 р. за ОСОБА_2 не рахується будь-яке майно.

З`ясувати інформацію щодо спадкоємців після померлого ОСОБА_2 не виявилося можливим, так як державний нотаріус такої інформації не надав.

Правонаступником Військової частини НОМЕР_4 є Військова частина НОМЕР_1 , до якої перейшла вказана дебіторська заборгованість.

З наведених вище підстав заявник просив встановити в судовому порядку факт відсутності майна у померлого ОСОБА_1 , що необхідно для списання непогашеної дебіторської заборгованості ОСОБА_2 у сумі 76773,17 грн., в порядку, встановленому Наказом Міністерства оборони України від 29.03.2021 року № 81.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту відсутності майна у померлого.

Із вказаною ухвалою не погодився заявник Військова частина НОМЕР_1 , оскарживши її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі заявник прохає скасувати вказану ухвалу, з підстав порушення норм процесуального права, та прийняти нову ухвалу про встановлення факту відсутності майна у померлого ОСОБА_1 .

Вважає помилковими висновки місцевого суду про наявність спору про право, оскільки суд не встановив, хто є спадкоємцем та між ким існує спір про право у цій справі.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заявник в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Неявка заявника у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, що відповідає приписам ст. 372 ЦПК України.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами при розгляді цієї справи не здійснювалося.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як вказувалося вище, улипні 2021 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту відсутності майна та спадкоємців у померлого ОСОБА_1 .

У поданій заяві Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що вказаний факт необхідний для списання непогашеної дебіторської заборгованості ОСОБА_2 у сумі 76773,17 грн., яка рахується за військовою частиною.

При постановленні вказаної ухвали суд першої інстанції виходив із того, що з поданої до суду заяви Військової частини НОМЕР_1 вбачається спір про право.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною другою ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

У Постанові Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Частиною четвертою ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вказував у заяві заявник, факт відсутності спадкоємців та майна померлого ОСОБА_2 необхідно для списання непогашеної дебіторської заборгованості у сумі 76773,17 грн. в порядку, встановленому Наказом Міністерства оборони України від 29.03.2021 року № 81.

Між тим, як убачається зі змісту вищевказаної заяви про встановлення факту, за отриманою військовою частиною інформацією з органу БТІ за ОСОБА_2 рахувалося певне нерухоме майно станом на 29.12.2012 р. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 2017 р. за ОСОБА_3 не рахується будь-яке майно. Встановити спадкоємців після померлого ОСОБА_2 військовій частині не виявилося можливим, так як державний нотаріус такої інформації не надав.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з поданої до суду заяви Військової частини НОМЕР_1 вбачається спір про право, так як після смерті ОСОБА_2 можуть бути наявні спадкоємці як щодо його майна, так і щодо боргів, враховуючи те, що судовим рішенням з ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти, заборгованість ним не погашена та перебуває на балансі заявника.
Враховуючи те, що з поданої до суду заяви Військової частини НОМЕР_1 вбачається спір про право, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною заявою.

Доводи апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 , які зводяться лише до незгоди з оскаржуваною ухвалою, не спростовують правильних висновків місцевого суду про відмову у відкритті провадження у справі за заявою військової частини.
Ухвала місцевого суду відповідає нормам процесуального права, а підстав для її скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 21 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Т.О.Кривчун

Л.І.Пилипчук