ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 року м. Чернівці

справа № 718/2545/21

провадження 22-ц/822/299/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Позов обгрунтовано наступним. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.10.2020 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15.06.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що в неї на даний час змінилося матеріальне становище, оскільки вона звільнилася із Кіцманської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, а тимчасові заробітки не дають змоги сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. Просила зменшити розмір аліментів на 1/8 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру стягуваних аліментів задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.10.2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) на 1/6 частину всіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 718/1166/20 від 02.10.2020 року виданий Кіцманським районним судом Чернівецької області, відкликати з дня набрання даним рішенням законної сили, долучивши його до матеріалів справи.

Судовий збір в розмірі 908 грн., компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2022 року скасувати, а в задоволені позову відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає що при ухваленні рішення судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції не встановлено жодних належних доказів погіршення матеріального становища позивача, що могло б стати підставою зменшення розміру стягуваних аліментів.

Посилання позивачки на те, що в неї погіршилося матеріальне становище через те, що вона звільнилася з роботи, не може бути взяте до уваги судом, так як вона звільнилася за власним бажанням та виїхала за межі України з метою працевлаштування за кордоном, що підтверджується довідкою Державної прикордонної служби України від 01.02.2022 року.

Також судом не враховано, що отримувач аліментів є інвалідом ІІ групи та є працездатним.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.01.2007 року.

На підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.10.2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - 15.06.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

При вирішенні вимог позивача про зміну розміру стягнення аліментів суд враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 звільнена з Кіцманської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування 26.06.2021 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до довідки № 426/2406.01-21 від 08.10.2011 року, виданої Кіцманською філією Чернівецького обласного центру зайнятості, позивачка не перебуває на обліку як безробітна.

Згідно із інформацією, наданою ДПС України, в період з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. ОСОБА_2 двічі покидала територію України та поверталася в Україну через пункти пропуску Краківець та Шегіні.

Згідно із розрахунком заборгованості, наданого ДВС, станом на 01.01.2022р. у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 9165 грн.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0273913 відповідач є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 отримує пенсію по інвалідності.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Згідно з ч. 1ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, зробив висновок про наявність підстав для зміни розміру аліментів, враховуючи зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів.

Колегія суддів не погоджується з цим.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.10.2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - 15.06.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Доводи апелянта, що ОСОБА_2 не надала суду жодних письмових, достовірних, допустимих та належних доказів про погіршення свого матеріального стану з моменту прийняття рішення від 02.10.2020 року, що було б підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, є обґрунтованими.

Зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Позивач, звертаючись з позовом про зменшення розміру стягнутих аліментів, повинен довести, а суд встановити суттєві зміни, які відбулися вже після стягнення з нього аліментів на користь доньки, зокрема погіршення його матеріального стану, зміну сімейного стану, погіршення здоров`я, та інші обставини, які б доводили що розмір може бути зменшено.

Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивачка не довела свою неспроможність сплачувати аліменти визначенні на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.10.2020 року та не зазначила підстав, передбачених законом, для зміни розміру аліментів.

Обгрунтованими є доводи апелянта, що посилання позивачки на те, що в неї погіршилося матеріальне становище через те, що вона звільнилася з роботи, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки вона звільнилася за власним бажанням та виїхала за межі України з метою працевлаштування за кордоном, що підтверджується довідкою Державної прикордонної служби України.

Зазначеного суд першої інстанції не врахував і безпідставно задовольнив позов.

Також судом не враховано, що отримувач аліментів є інвалідом ІІ групи.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Рішення не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Жодних доказів, на підтвердження погіршення свого матеріального стану, зміни сімейного стану, погіршення здоров`я та інші обставини, які б були підставою для зміни розміру аліментів, позивачем не надано, а судом не встановлено. Враховуючи зазначене, підстав для задоволення позову немає.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Судом першої інстанції порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 статті 376 ЦПК України, є підставами для скасування судового рішення та відмови в позові.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2022 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк