Справа № 309/60/22
Провадження № 2-о/309/6/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді: Піцура Я.Я.

за участю секретаря: Губаль Г.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний нотаріус Хустського РНО Лабанц Олена Юріївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Хустського районного суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з листопада 2011 року і по день його смерті. Заява обґрунтована тим, що вона з листопада 2011 року проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, вели спільне господарство, мали права та обов`язки подружжя. Під час проживання чоловік їздив на заробітки, а вона займалася господарством. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Чеській республіці. Його мати померла ще раніше, однак залишила заповіт на нього. Після смерті ОСОБА_3 вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак їй повідомили, що вона не є офіційною дружиною померлого, що і змусило її звернутися до суду.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні просила заяву задовольнити з підстав наведених у заяві.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала свого представника.

Заінтересованою особою - приватним нотаріусом Хустського РНО Лабанц О. Ю. подано заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 , яка проживає по сусідству, суду пояснила, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 . Жили добре, любили одне одного, хоча ОСОБА_3 іноді випивав. Вона все господарство на собі тягла. ОСОБА_3 був раніше одружений, однак не жив з тою жінкою та розлучився з нею десь за рік перед смертю. Похорон здійснила ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 , яка проживає по сусідству, суду пояснила, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 десь до 7 років. Жили як сім`я, вели господарство. Він іноді виїжджав на заробітки, а вона в цей час проживала в будинку та вела господарство. Після його смерті вона продовжує жити в будинку.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд, враховуючи визнання заінтересованою особою вимог, заявлених ОСОБА_1 , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку, що заяву слід задоволити частково з наступних підстав.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктами 1-9 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено факти, справи про встановлення яких розглядаються судом, зокрема, пунктом 5 ч.1.ст.315 цього Кодексу - про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Чеській республіці помер ОСОБА_3 про що свідчить свідоцтво про смерть з офіційним перекладом з чеської мови на українську (а.с.10, 12).

Згідно довідки Велятинської сільської ради віл 18.02.2013 ОСОБА_7 , 1936 року народження, мешканка АДРЕСА_1 , проживала разом зі своїм сином ОСОБА_3 (а.с.14).

При цьому, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті залишила заповіт від 18.02.2013 року, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов від 11.10.2019 року ОСОБА_1 з 2012 року по день смерті свого чоловіка ОСОБА_3 проживала разом з ним і на даний час проживає в будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Хустського РНО Лабанй О.Ю. щодо оформлення спадкових прав, однак її було повідомлено про неможливість вчинення такої нотаріальної дії, оскільки вона не є офіційною дружиною померлого (а.с.21-23).

Також з свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 вбачається, що 04.05.2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 по справі №755/180/12/16-ц (провадження № 61-40658св18), для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19).

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Так, судом встановлено проживання заявника ОСОБА_9 із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до його смерті та ведення ними спільного господарства, надання взаємної допомоги, були пов`язані спільним побутом, що підтверджується належними доказами.

Водночас, оскільки померлий ОСОБА_3 до 04.05.2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, то встановлення факту проживання заявника з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу, можливе лише в період після розірвання такого шлюбу - тобто з 05.05.2018.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим, заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст., ст.263 - 265, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задоволити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 05 травня 2018 року і по день його смерті.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тексту рішення суду складено 19 квітня 2022 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.