Справа № 558/775/21
номер провадження 2/558/35/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначала про те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 25 червня 2002 року Виконавчим комітетом Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 5. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя, внаслідок чого постійно виникали між ними конфлікти і суперечки на побутовому грунті. Понад шість років вона з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, а шлюб носить лише формальний характер.

У позовній заяві позивач зазначила про те, що понад чотири роки проживає однією сім`єю з ОСОБА_4 . Крім того, вона є вагітною та батьком її дитини є ОСОБА_4 .

Між нею та відповідачем немає спорів про поділ майна чи визначення місця проживання неповнолітнього сина.

З вказаних підстав, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , що зареєстрований 25 червня 2002 року Виконавчим комітетом Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 5, а у разі розірвання шлюбу залишити право надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_5 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем спільно не проживає більше шести років, вони не ведуть спільного господарства. Вона проживає однією сім`єю протягом останніх чотирьох років з ОСОБА_4 та вона народила дитину, батьком якої у свідоцтві про народження вказаний ОСОБА_4 , оскільки він подав відповідну заяву про визнання свого батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану, а відповідач подав заяву про те, що не є батьком дитини.

Позивач ОСОБА_1 просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Махацький Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив про те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнає, просив шлюб між ним та позивачем розірвати. Крім того, відповідач ОСОБА_2 у поданій до суду заяві вказав, що не визнає себе батьком дитини, народженої позивачем 16 лютого 2022 року (а.с. 25, 43).

Суд, заслухавши вступне слово позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони по справі зареєстрували шлюб 25 червня 2002 року у Виконавчому комітеті Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 5 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що з позивачем спільно проживають однією сім`єю протягом останніх чотирьох років. ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 народила дитину, батьком якої є він.

Дослідженим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 39) встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком вказаний ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач фактично створила нову сім`ю, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача.

Спорів між сторонами про поділ майна чи визначення місця проживання їх спільної дитини, на час розгляду справи, немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та залишення права позивачеві після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем - ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений при поданні до суду позовної заяви судовий збір в розмірі 908,00 гривень, оскільки понесення таких витрат позивачем піцдтверджено документально (а.с. 1).

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 104, 105, 110-113 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ), що зареєстрований 25 червня 2002 року у Виконавчому комітеті Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 5.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити право надалі іменуватися прізвищем - ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 (Дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 13 квітня 2022 року.