ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2022 року м. Кропивницький

справа № 401/1066/21

провадження № 22-ц/4809/84/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Мурашка С.І., Письменного О.А.

з участю секретаря: Федоренко Т.О.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»;

відповідач - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2021 року, у складі головуючого судді Волошиної Н.Л., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач вказував, що 25 квітня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 490914627 на суму 2 649,92 грн.

Відповідно до пункту 2.2. кредитного договору процентна ставка за користування кредитом складає - 39,90 % річних.

Згідно п. 2.3 даного договору передбачено, що датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій є - 28 квітня 2019 року.

Зазначав, що банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором та відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 2 649,92 грн.

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 490914627 від 25 квітня 2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником.

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 490914627 від 25 квітня 2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником.

16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за № 490914627 від 25 квітня 2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «ФК «ВЕСТА» втратив такі права.

За період користування кредитними коштами, відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена. У зв`язку з тим, що відповідачем прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору № 490914627 від 25 квітня 2014 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, внаслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати, крім того витрати понесені на правничу допомогу.

Просив стягнути заборгованість у розмірі - 25 704,89 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту - 2583,46 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 4407,52 грн., заборгованості з пені - 18000,00 грн., 3% річних у сумі 232,72 грн. та втрат від інфляції у сумі 481,19 грн.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Позивач вважає, що в матеріалах справи наявні усі докази про стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі позивач просить витребувати первинні бухгалтерські документи (виписки по рахунках) від ПАТ «Альфа-Банк» на дату відступлення права вимоги.

Відповідач подала відзив на дану апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Вважає, що позов є недоведений належними доказами, а клопотання позивача про витребування детального розрахунку заборгованості підлягає залишенню без задоволення, як безпідставного та поданого на стадії апеляційного перегляду справи без надання обґрунтувань неможливості подання його до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 490914627.

Відповідно до вказаного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 2649,92 грн., під процентну ставку 39, 90% річних за користування кредитом на строк до 28 квітня 2019 року, з поверненням кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до договору та є його невід`ємною частиною. (а.с. 11-15)

Докази на підтвердження факту зарахування коштів на рахунок клієнта ( ОСОБА_2 ) відповідно умов п. 2.4 кредитного договору в матеріалах справи відсутні.

Судом першої інстанції належним чином встановлювалося відступлення прав вимоги за спірним договором (а.с.22, 50-53)..

Проте, позивачем не надано доказів відступлення права вимоги за договором кредиту від 25 квітня 2014 року № 490914627, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк та ОСОБА_2 ,як від первісного кредитора так і від ТОВ «Вердикт Капітал».

Тому, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про не доведення факту набуття права вимоги до ОСОБА_2 за спірним кредитним договором, укладеного між ПАТ «Альфа - Банк» та відповідачкою, оскільки відсутні належні та допустимі докази щодо відступлення права вимоги за даним кредитним договором ПАТ «Альфа - Банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи» (первісний кредитор), а подальші відступлення такого права є нікчемними.

Звернувшись із даним позовом ,позивач надав розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №490914627, станом на 09 березня 2021 року, з якого вбачається, що відповідачці нарахована заборгованість у сумі 25704,89 грн., яка складається з наступного: заборгованість по основній сумі кредиту - 2583,46 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 4407,52 грн.; заборгованість з пені - 18000,00 грн.; нарахування 3% річних з урахуванням позовної давності в 3 роки - 232,72 грн.; інфляційні збитки - 481,19 грн. (а.с.20-21).

Суд першої інстанції правильно вказав на те, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 490914627 від 25 квітня 2014 року є необгрунтованим.

Вказаний розрахунок заборгованості, не містить даних про внесення відповідачем платежів за договором, час виникнення простроченої заборгованості за тілом кредиту, періоду та порядку нарахування відсотків, пені, інфляційних збитків.

Розрахунок, фактично відображає односторонній арифметичний розрахунок позивача, а тому не може бути підставою для стягнення відповідних сум з відповідача.

Позивач, звернувшись із даним позовом, не надав доказів на підтвердження розміру заборгованості за тілом кредиту, а тому, відповідно є неможливим перевірити розмір нарахованих сум боргу, відсотків, пені та штрафних санкцій нарахованих відповідачу.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлене договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень глави 73 ЦК України.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, в ст. 81 ЦПК України зазначається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

15.04..2022 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді С.І. Мурашко

О.А. Письменний