Справа № 185/2713/22
Провадження № 2/185/2187/22
У Х В А Л А

14 квітня 2022 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СНП-Україна» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2022 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СНП-Україна» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Заявлені такі позовні вимоги:

-розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0495, укладений 30 березня 2009 року та додаткову угоду від 15 червня 2016 року до цього договору,

-визнати непідвищення відповідачем розміру орендної плати за користування земельною ділянкою з 2017 року по 2021 рік порушенням прав позивача на перегляд розміру орендної плати за законних підстав (у разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції) та порушенням права на отримання справедливого розміру орендної плати,

-визнати невнесення до договору оренди земельної ділянки підстав для перегляду розміру орендної плати (у разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції) невиконанням вимог, викладених в типовому договорі оренди та недобросовісним, недоброзичливим ставленням відповідача до позивача,

-стягнути з відповідача недоплачену орендну плату за період з 2017 року по 2021 рік у розмірі 33 935 грн, пеню за весь період несплати частини орендної плати з 01 січня 2018 року по 28 березня 2022 року у розмірі 30 023 грн.

Ухвалою від 11 квітня 2022 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, у тому числі стосовно визначення позивачем ціни позову відповідно до обсягу заявлених вимог.

Підставою залишення позовної заяви без руху було недотримання позивачем вимог пунктів 8, 10 частини 1 статті 176 ЦПК України стосовно визначення ціни позову. Позовна заява містить дві окремі вимоги майнового характеру: про стягнення коштів у розмірі 30 023 грн та про розірвання договору оренди. При цьому по майновій вимозі про розірвання договору оренди ціна позову не визначена, не зроблений відповідний розрахунок.

13 квітня 2022 року надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СНП-Україна» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В прохальній частині уточненої позовної заяви зазначені ті самі вимоги, що і у первісній позовній заяві, ціна позову визначена позивачем у розмірі 30 023 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як передбачено пунктами 1, 8, 10 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається:

-у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується,

-у позовах про розірвання договору найму (оренди) - сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки,

-у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

Таким чином визначення ціни позову відповідно до загального обсягу заявлених вимог майнового характеру є обов`язком позивача.

Позивачем заявлено декілька позовних вимог майнового характеру про стягнення коштів у розмірі 30 023 грн (пункт 4 прохальної частини позовної заяви) та про розірвання договору оренди від 30 березня 2009 року та додаткової угоди до договору оренди від 15 червня 2016 року (пункт 1 прохальної частини позовної заяви).

Ціна позову зазначена позивачем у розмірі 30 023 грн, тобто лише в частині вимог про стягнення коштів.

При цьому крім вимоги про стягнення коштів у розмірі 30 023 грн позивачем заявлено окрему вимогу майнового характеру про розірвання договору оренди.

Згідно з положеннями пункту 8 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла ціна позову визначається сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Позивачем не виконано зазначеної вимоги процесуального закону, не зроблено розрахунок сукупності платежів за договором оренди протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки. Розрахована сума сукупності платежів за договором оренди не додана до ціни позову, таким чином позивачем не усунуто у повному обсязі недоліки позовної заяви визначені ухвалою суду, а саме не визначена ціна позову відповідно до загального обсягу заявлених вимог майнового характеру.

Натомість представником позивача подано заяву про те, що ним зазначені всі позовні вимоги, повністю розрахована та визначена ціна позову у загальному розмірі 30 023 грн відповідно до загального обсягу заявлених позовних вимог, а вимога суду про визначення сукупності платежів при розірванні договору оренди це примушення позивача до висування додаткових позовних вимог чи намагання суду першої інстанції вирішувати процесуальні питання щодо оцінки доказів, а також надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, що обмежує право на доступ до суду.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «Зубац проти Хорватії», «Волчлі проти Франції»).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Як передбачено статтею 185 ЦПК України, підставою для залишення позовної заяви без руху є недотримання позивачем вимог статті 175 ЦПК України щодо змісту позовної заяви.

Згідно з вимогою пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Таким чином саме позивач зобов`язаний розрахувати та визначити ціну позову.

Позовна заява містить вимогу про розірвання договору оренди 30 березня 2009 року та додаткової угоди від 15 червня 2016 року до цього договору.

Зазначена вимога є майновою, тобто підлягає грошовій оцінці, пункт 8 частини 1 статті 176 ЦПК України чітко визначає, яким чином має бути розрахована ціна позову про розірвання договору оренди сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Зобов`язання позивача щодо розрахунку ціни позову в частині вимог про розірвання договору оренди не є «примушенням позивача до висування додаткових позовних вимог», оскільки вимога про розірвання договору оренди заявлена самим позивачем як у первісній так і в уточненій позовній заяві.

Вимога щодо визначення позивачем ціни позову в частині заявлених ним майнових вимог про розірвання договору оренди не є «надмірним формалізмом», оскільки чітке визначення ціни позову є необхідним для належного розгляду справи, зокрема для розрахунку розміру судового збору, який підлягає розподілу між сторонами при ухваленні рішення по суті позову.

Визначення ціни позову в частині вимог про розірвання договору оренди жодним чином не стосується «оцінки доказів» і не обмежує право на доступ до суду, оскільки ніщо не перешкоджає позивачу виконати вимогу процесуального закону та здійснити розрахунок сукупністі платежів за договором оренди, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки відповідно до умов цього договору.

Згідно з частиною 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Вважати неподаною і повернути позивачу позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СНП-Україна» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу подається Дніпровському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У.М. Болдирєва