Справа № 357/196/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Кравченко О. Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., за реєстровим номером 181755 та стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 181755. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено нотаріусом із порушенням діючого законодавства на момент його вчинення, оскільки відсутні докази на підтвердження того, що відповідачем було направлено письмову вимогу позивачу про усунення порушень за кредитним договором, крім того, відсутні будь-які докази того, що вимога була отримана, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом не було перевірено отримання претензії позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, чинна редакція Переліку № 1172 передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, при цьому нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадженя без повідомленням (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 року вжито заходи по забезпеченню позову, шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 65028021 від 29 червня 2021 року, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича № 181755 від 16 червня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» заборгованості в розмірі 27 450,02 грн.

Згідно розписки позивач ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 22 березня 2022 року.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» отримали ухвалу про відкриття провадження у справі, позовну заяву з додатками до неї 20 січня 2022 року.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї не отримав, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду не врученим з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим, судом було розміщено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

16 лютого 2022 року до суду від представника відповідача за довіреністю - Руденко К.В., надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до укладеного Договору № 3754334 від 16 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних активів» та ОСОБА_1 , позивач отримала кредит у розмірі 10 404 грн. строком до 17 листопада 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0064 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 01 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних активів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 016-0110421, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 3754334 від 16 жовтня 2020 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС».

Зазначали, що кредитний договір був укладений в електронній формі шляхом реєстрації позивач на веб-сайті в мережі Інтернет htts://mycredit.ua/ та підписання кредитного договору електронним підписом за одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів позивачу. Позивач не повернув своєчасно відповідачу суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Станом на 07 лютого 2022 року заборгованість за Договором № 3754334 від 16 жовтня 2020 року становить 27 450,02 грн. Тому у відповідача були всі обґрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивача шляхом вчинення виконавчого напису на Кредитному договорі. Надані відповідачем до відзиву додатки підтверджують безспірність суми заборгованості за Договором № 3754334 від 16 жовтня 2020 року та законність дій щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 16 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 181755. Оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була інша, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, вважають виконавчий напис таким, що підлягає виконанню. Отже, наведенні позивачем доводи в обґрунтування позовної заяви не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомленні про розгляд справи, клопотань із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не надходило, відповідачем у встановлений судом строк подано відзив, інші заяви по суті справи до суду подані не були, тому суд вважає на можливе провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

16 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних активів» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 3754334, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 10 404,00 грн.

01 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних активів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 016-0110421, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 3754334 від 16 жовтня 2020 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС».

16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 181755, яким запропоновано стягнути ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних активів», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 016-010421 від 01 квітня 2021 року, за Договором позики № 3754334 від 16 жовтня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних активів» та ОСОБА_1 .

Відповідно до виконавчого напису - запропоновано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», стягнути з ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2021 року по 31 травня 2021 року включно, суму у розмірі: 10 404,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 296,02 грн. - заборгованість за відсотками. Загальна сума заборгованості становить 27 450,02 грн.

09 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кошкером Іваном Анатолійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67825601 щодо виконання виконавчого напису № 181755 виданого 16 червня 2021 року. В межах даного виконавчого провадження 10 грудня 2021 року винесено постанову арешт коштів боржника.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

За загальним правилом статей 4, 5 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначено Законом України «Про нотаріат» (тут і далі Закон в редакції на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно з главою 14 Закону та главою 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені у вказаному Переліку. При цьому вказаний Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Закону та Порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Отже, станом на день вчинення виконавчого напису № 181755 від 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис, який оскаржується позивачем вчинений нотаріусом 16 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. При цьому, відповідачем не надано доказів, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних активів» та ОСОБА_1 Кредитний договір № 3754334 від 16 жовтня 2020 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 № 158/2157/17.

В постанові Верховного суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем на спростування доводів позивача не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що виконавчий напис було вчинено щодо стягнення заборгованості, яку можна вважати безспірною.

Крім того, позивач вказувала, що не отримувала від відповідача та нотаріуса будь-яких повідомлень чи вимог про погашення заборгованості, а про наявність вимог відповідача за кредитним договором дізналась лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, що позбавило її можливості виразити свої заперечення з приводу визначеної заборгованості.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року по справі № 554/6777/17-, провадження № 61-17750 св 20, зазначив, що «чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Отже, як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 362,00 грн. (908,00 грн. - за подачу позовної заяви та 454,00 грн. - за подачу заяви про забезпечення позову).

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7 ст.158 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 12, 81, 89, 141, 265, 274, 279, 354 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити повністю.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 181755 вчинений 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у справі в сумі 1 362,00 грн.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС». Місцезнаходження: вул.Митрополита Василя Липківського, буд.45, оф.510А, м.Київ, 03035. Код .

Третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович. Місцезнаходження: вул.Житомирська, буд.6/5, м.Київ, 01001.

СуддяМ. М. Бебешко