МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/2189/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Сегеди О.М.,

при секретарі - Ткач А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесів порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі -ТОВ «Вердикт Капітал»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., посилаючись на те, що 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №206634 про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» якому ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило право имоги на підставі Договору факторингу №29-01/19/1 від 29 січня 2019 року, якому АТ «Укрсоцбанк», відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року заборгованості за Кредитним договором № 0660/026422-РR від 14 березня 2007 року, укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , за період з 29 січня 2019 року по 26 травня 2021 року у розмірі 1174748,09 грн., що складається: 730052,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 444196,71 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією: за користування кредитом; 500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Позивач зазначав, що 16 листопада 2021 року вищевказаний виконавчий напис був пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С., постановою якого було відкрито виконавче провадження ВП №67549363 від 16 листопада 2021 року.

Вказував, що при вчиненні виконавчого напису №206634 від 22 червня 2021 року,приватний нотаріус всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не отримав від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, не з`ясував чи не пропущено відповідачем строк позовної давності, не встановлював коли було здійснено останню оплату по кредиту.

Стверджував, що приватний нотаріус повинен був вчиняти виконавчий напис відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172, якою передбачалась можливість стягувати заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за нотаріально посвідченими угодами.

Вважає, що оскільки виконавчий напис №206634 від 22 червня 2021 року,вчинений на підставі боргового докумену - кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, то підстави для видачі виконавчого напису були відсутні.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №206634, вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з нього, ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», якому ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №29-01/19/1 від 29 січня 2019 року, якому АТ «Укрсоцбанк», відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року заборгованості за Кредитним договором № 0660/026422-РR від 14 березня 2007 року, укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , за період з 29 січня 2019 року по 26 травня 2021 року у розмірі 1174748,09 грн., що складається: 730052,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 444196,71 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією: за користування кредитом; 500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису та стягнути судові витрати.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Федчишеної Т.Ю. від 14 грудня позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню була передана на розгляд за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси (а.с. 45-46).

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року справа прийнята до провадження, призначено судове засідання та витребувані докази. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 53-56).

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №206634 від 22 червня 2021 року (а.с. 58-61).

Позивач та його представники, діючі за ордерами від 10 грудня 2021 року, 08 грудня 2021 року, 03 лютого 2022 року та договору про надання правової допомоги №03/12/2021 від 03 грудня 2021 року за в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надали до суду відповідь на відзив та заяву про підтримання позовних вимог, просили слухати справу за їх відсутністю, не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с. 37, 91, 92, 93, 141, 187-189, 202).

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та клоплотання про зменшення витрат на правову допомогу (а.с. 102-104, 116-131, 198).

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 100, 208 ).

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Згідно ст. 223ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України,Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» є юридичною особою та діє на підставі Статуту (а.с. 52).

З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 0660/026422-РR від 14 березня 2007 року, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 10000,00 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком до 15 квітня 2009 року (а.с. 23-30).

Встановлено, що 28 січня 2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» було укладено договір факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року за умовами якого до ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» перейщло право вимоги за Кредитним договором № 0660/026422-РR від 14 березня 2007 року.

29 січня 2019 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» було укладено договір факторингу №29-01/19/1 від 29 січня 2019 року, за умовами якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейщло право вимоги за Кредитним договором № 0660/026422-РR від 14 березня 2007 року.

Встановлено, що 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №206634 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» якому ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №29-01/19/1 від 29 січня 2019 року, якому АТ «Укрсоцбанк», відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року заборгованості за Кредитним договором № 0660/026422-РR від 14 березня 2007 року, укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , за період з 29 січня 2019 року по 26 травня 2021 року у розмірі 1174748,09 грн., що складається: 730052,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 444196,71 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією: за користування кредитом; 500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 65).

У виконавчому написі зазначено, що він набирає чинності з дня його вчинення, а саме з 22 червня 2021 року, та має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення.

Судом встановлено, що 16 листопада 2021 року виконавчий напис №206634 від 22 червня 2021 року був пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. (а.с. 66).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. було відкрито виконавче провадження ВП №67549363 від 16 листопада 2021 року (а.с. 79).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначив відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, та наявність спору щодо його заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон України «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції на час виникнення правовідносин, передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникненняправа вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку).

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у редакції на час виникнення правовідносин, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Дослідивши матеріали справи, оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 206634, вчинений 22 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 0660/026422-РR від 14 березня 2007 року, виданий на підставі заяви відповідача, судом встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України, приватним нотаріусом не виконані.

Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»

Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постановипередбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , Кредитним договором № 0660/026422-РR від 14 березня 2007 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року.

Отже приватний нотаріус не мав право вчиняти виконавчий напис за заявою ТОВ «Вердикт Капітал».

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача.

Судовий збір по справі складає 1362,00грн., який повністю сплачений позивачем при зверненні до суду. Оскільки позов задоволений, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача (а.с. 6, 40).

Керуючись ст.ст. 15, 16, 18, 526 ЦК України, ст.ст. 34, 39, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 264, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №206634, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, код платника податків згідно з , IBAN: НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», код платника податків згідно з відступлено право имоги на підставі Договору факторингу №29-01/19/1 від 29 січня 2019 року, якому Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», код платника податків згідно з , відсуплено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року за Кредитним договором№ 0660/026422-РR від 14 березня 2007 року, укладеного між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , за період з 29 січня 2019 року по 26 травня 2021 року у розмірі 1174748 (один мильйон сто сімдесят чотири тисячі сімсот сорок вісім ) гривень 09 копійок, що складається: 730052,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 444196,71 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією: за користування кредитом; 500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 13 квітня 2022 року.

Суддя: О.М. Сегеда