РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/68/22

2/609/149/2022

13 квітня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_3

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про збільшення стягнення розміру аліментів на неповнолітню дитину

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 27 січня 2022 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про зібльшення стягнення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що у неї та відповідача по справі від спільного шлюбу народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Позивач у позові вказує, що після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 тривалий час участі у веденні спільного господарства та вихованні сина не брав. Дитина знаходиться на матеріальному забезпеченні позивача та її батьків.

Судовим наказом Шумського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 930,00 грн., щомісячно, починаючи із дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу 29 березня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, в останній час витрати на утримання сина ОСОБА_5 , а саме на придбання взуття, одягу, книг, обідів в школі а також прожитковий мінімум значно зросли, і аліментів в розмірі 930,00 грн., які несвоєчасно сплачує відповідач їй не вистачає.

Зазначає, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 грудня 2021 року по 30 червня 2022 року становить 2618,00 грн. Тому мінімальний гарантований розмір аліментів для дитини віком від 6 до 18 років становить - 1309 грн.

Вказує, що на даний час її матеріальне становище важке, вона тривалий час не працює, син знаходиться на її утриманні.

В той же час, відповідач є працездатною особою, займається виготовленням вікон та дверей із деревини.

Крім житлового будинку, який придбаний ними у шлюбі він має право власності на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Інших дітей у відповідача немає та стягнень за виконавчими документами, крім сплати аліментів з відповідача не проводиться.

Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі. Просить збільшити розмір стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по ј частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і проводити до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 , адвокат Остапчук П.І. позовні вимоги підтримав повністю із підстав зазначених у позові та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив не збільшувати розмір аліментів, оскільки ніде не працює.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 15 лютого 2022 року, у зв`язку із клопотанням відповідача судовий розгляд справи відкладено на 21 березня 2022 року, у зв`язку із заявою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 04 квітня 2022 року, у зв`язку із заявою представника позивача судовий розгляд справи відкладено на 13 квітня 2022 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

4. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 05 жовтня 2019 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 13.

5. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області 10 квітня 2006 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в графі батьки вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а/з № 5.

6. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

7. Судовим наказом Шумського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2018 року вирішено стягувати з гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 та проживає в АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн., щомісячно, починаючи із дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу 29 березня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття.

8. Як вбачається із довідки про склад сім`ї № 10 від 04.01.2022 року виданої Центром надання адміністративних послуг Великодедеркальської сільської ради Кременецького району Тернопільської області на підставі погосподарської книги №13, особовий рахунок № НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . До складу зареєстрованих осіб входять: ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , (син), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишній чоловік).

9. Згідно довідки № 13 від 19 січня 2022 року виданої Великодедеркальською сільською радою Кременецького району вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на даний час ніде не працює, періодично перебуває на тимчасових заробітках за кордоном. Її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні матері.

10. Згідно довідки № 69 від 07 березня 2022 року виданої Великодедеркальською сільською радою Кременецького району вбачається, що відповідач ОСОБА_2 на даний час ніде не працює.

11. Згідно розрахунку заборгованості із виплати аліментів від 01.04.2022 року, складеного державним виконавцем Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Завірюхою А.П., на підставі виконавчого листа Шумського районного суду Тернопільської області №609/409/18 від 30 березня 2018 року, заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позивачем зі сплати аліментів відсутня.

Станом на 01.03.2022 року переплата з виплати аліментів складає 151,85 грн.

ІV. Оцінка Суду.

12. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

13. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

14. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

15. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

16. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

17. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

18. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

19. У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

20. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

21. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

22. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

23. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

24. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

25. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

26. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

27. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття.

28. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

29. Згідно з положеннями ч.1 ст. 182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

30. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

31. У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

32. Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач аргументує тим, що визначений до сплати попереднім рішенням суду розмір аліментів є недостатній для задоволення потреб сина сторін та вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі по ј частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і проводити до досягнення дитиною повноліття.

33. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

34. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів визначений у певній грошовій сумі та навпаки).

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13.

35. Положення ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

36. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених статтею 150 СК обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

37. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

38. Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум прожитковий мінімум» - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

39. Згідно із Законом України «Про бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 01 січня 2022 року встановлено у розмірі 2618 гривень.

Таким чином, розмір присуджених на користь позивача аліментів в розмірі 930,00 грн. щомісячно, в даний час є меншим встановленого законом 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в зв`язку з чим для забезпечення мінімальних потреб дитини, позивач змушена у більшій мірі, ніж відповідач, нести витрати на утримання дитини, що об`єктивно тягне за собою негативні зміни в її матеріальному стані, оскільки порушує принцип рівності участі кожного з батьків в утриманні дитини в обсязі, не нижчому ніж прожитковий мінімум.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд вважає, що після рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2018 року, у зв`язку із тим, що з віком збільшилися потреби неповнолітньої дитини, та враховуючи інфляційні процеси в державі, а також майновий стан дитини, яка перебуває на утриманні матері, встановлений розмір аліментів є недостатнім, тому підлягає збільшенню.

При вирішенні справи суд враховує майновий стан відповідача, а саме те, що відповідач є працездатним, відомості про незадовільний стан його здоров`я чи наявність на його утриманні непрацездатних осіб, відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачем доведено підстави для збільшення стягнення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

Менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітньої дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.ст. 182, 192 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, стан здоров`я дитини, матеріальне становище відповідача, виходить з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини згідно судового наказу Шумського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2018 року, встановивши розмір аліментів в частці заробітку (доходу) батька, а саме 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

40. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

41. Також, зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 992 грн. 40 коп. судового збору.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення стягнення розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

2. Змінити розмір аліментів, визначених судовим наказом Шумського районного суду Тернопільської області від 30.03.2018 року.

3. Стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по ј частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

4. Припинити, з дня набрання чинності рішення суду, стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 930,00 гривень на підставі судового наказу Шумського районного суду Тернопільської області № 609/409/18 від 30.03.2018року.

5. Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави (ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: М. В. Харлан