Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по праву спадкування за заповітом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок по праву спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по праву спадкування за заповітом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 .

Домоволодіння належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.1999 року, посвідченого Магдалинівською державною нотаріальною конторою та внесеного до реєстру за № 1800.

За життя мати позивача залишила заповіт від 17 вересня 1999 року, посвідчений державним нотаріусом Магдалинівськоїдержавної нотаріальної контори Дніпропетровської області Сорокою В.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 1804, в якому вказала позивача спадкоємцем вищевказаного житлового будинку.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав до Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки є інший спадкоємець, його сестра - ОСОБА_2 , яка претендує на спадщину.

Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по праву спадкування за законом.

17 лютого 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок по праву спадкування за заповітом.

Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 .

Домоволодіння належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.1999 року, посвідченого Магдалинівською державною нотаріальною конторою та внесеного до реєстру за № 1800.

За життя мати відповідача (позивача) залишила заповіт від 17 вересня 1999 року посвідчений державним нотаріусом Магдалинівськоїдержавної нотаріальної контори Дніпропетровської області Сорокою В.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 1804, в якому вказала ОСОБА_1 спадкоємцем вище вказаного житлового будинку, а ОСОБА_2 спадкоємицею літньої кухні.

Рішенням Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області від 24 січня 1990 року приміщення літньої кухні було визнано житловим приміщенням, в якому було дозволено проведення автономного газового опалення. Відповідно до довідки Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 22 листопада 1999 року № 2578 вище вказаній будівлі було присвоєно окрему адресу: АДРЕСА_1 як на окремий житловий будинок. Відповідно до домової книги в житловому будинку була зареєстрована мати позивача та відповідача - ОСОБА_3 , але правовстановлюючий документ вона не отримала.

У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_2 подала до Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини. За захистом своїх права як спадкоємця ОСОБА_2 вимушена звертатись до суду з зустрічним позовом.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) в судове засідання не з`явився та надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 визнає в повному обсязі.

Представник відповідача - Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, свої зустрічні вимоги підтримує.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача та зустрічні вимоги відповідача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 залишила заповіт від 17 вересня 1999 року посвідчений державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Сорокою В.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 1804, в якому вказала ОСОБА_1 спадкоємцем житлового будинку по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 спадкоємицею літньої кухні. (а. с. 10).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.1999 року, посвідченого Магдалинівською державною нотаріальною конторою та внесеного до реєстру за № 1800, житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 (а. с. 11).

Рішенням Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області від 24 січня 1990 року, приміщення літньої кухні було визнано житловим приміщенням, в якому було дозволено проведення автономного газового опалення (а. с. 50).

Відповідно до довідки Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 22 листопада 1999 року № 2578, вищевказаній будівлі було присвоєно окрему адресу: АДРЕСА_1 як на окремий житловий будинок (а. с. 51).

Відповідно до домової книги в житловому будинку по АДРЕСА_1 була зареєстрована мати позивача та відповідача - ОСОБА_3 (а. с. 55-59).

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є спадкоємцями померлої ОСОБА_3 за заповітом, мають право на спадкування за заповітом, прийняли спадщини. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , по праву спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , що складається з: А - житловий будинок загальною площею 55.4 кв. м., житловою площею 27.7 кв. м.; а - сіни; а1 - прибудова; а2 - прибудова; З - сарай; з - прибудова; Н - літня кухня; Ж - гараж; Л, ПГ1 - погріб з шийкою; К - колодязь; К1 - колонка № 1 - паркан; № 2 - ворота; № 3 - хвіртка; № 4 - паркан.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , по праву спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , що складається з: Б - житловий будинок (літня кухня) загальною площею 57.89 кв. м.; житловою площею 19,92 кв. м; б - тамбур; б1 - прибудова;б2 - прибудова; б3 - тамбур; В,ПГ - погріб з шийкою; Г - сарай; Д - сарай; Е - літній душ; М - вбиральня; № 6 - хвіртка.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук