Справа № 309/566/22
Провадження № 2/309/130/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.

за участю секретаря Гаклик Л.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги вмотивовані тим, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05 квітня 2006 р. Відповідач є зятем позивача, який більше 14 років разом з її дочкою виїхали для спільного проживання в Полтавську область і протягом цього періоду додому не повертались. Відповідач ОСОБА_2 тривалий період не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере. Наявність реєстрації відповідача у будинку створює перешкоди для позивача в користуванні власністю, позивач позбавлена можливості оформити субсидію.

В позовній заяві позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідачі своїм правом не скористався , відзиву на позовну заяву не надіслав.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступного.

За змістом ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-319, 321, 325, 383, 386, 391 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні цього права, власник житлового будинку здійснює своє право на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб, може використовувати будинок для проживання свого і членів сім`ї, може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, вимагати захисту права власності, в тому числі - усунення перешкод у здійсненні права.

В судовому засіданні встановлено, що будинок в АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05 квітня 2006 р (а.с.9).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов Вишківської сільської ради від 06.01.2022 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 у будинку за вказаною адресою не проживає з 2007 р. у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання в Полтавську область (а.с.11) .

Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ст. 71 ЖК України, при відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Разом з тим, як вказувалось вище, відповідач у будинку позивача не проживає тривалий період часу, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування вказаним жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 вказаної норми закону член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачу у зв`язку із відсутністю без поважних причин понад строк, а тому позов в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265,268, 280-289 ст.ст. 319,321, 391 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити .

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серії НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серії НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканки АДРЕСА_1 992 грн 40 коп сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 квітня 2022 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.