Справа № 177/762/21
Провадження № 2/177/60/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня 2022 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на пай у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 6,34 умовних кадастрових га, розташованого на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яке належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до державного акта на право колективної власності на землю для ведення сільськогосподарського виробництва, відповідно до рішення Грузької сільської ради народних депутатів від 14.04.1999 № 11, що видавалися членам КСП «Новолозуватське» Криворізького району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , якому на момент смерті належало право на земельну частку пай в КСП «Новолозуватське», при цьому позивач був зареєстрований та фактично проживав з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає донині.

Після смерті батька він продовжив користуватися спадковим майном, в тому числі паєм. 26.03.2021 він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім цього, його брат ОСОБА_2 , хоч і був зареєстрованим з батьком на день смерті, але з ним фактично не проживав, відповідно спадщину не прийняв. Додатково повідомляв, що в списках членів КСП «Новолозуватське» прізвище його батька вказано як « ОСОБА_4 », замість вірного « ОСОБА_5 », що також перешкоджає йому отримати спадщину в позасудовому порядку.

У зв`язку з чим, позивач просив суд позов задовольнити та визнати за ним право на земельну частку (пай), право на яке, за життя належало його батьку.

Представник позивача надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позов задовольнити (а.с. 129, 151).

Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Плешакової О.Г. надійшла заява про визнання відповідачем позову, відсутність заперечень проти його задоволення, розуміння процесуальних наслідків визнання позову відповідачем (а.с. 145-150).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.06.2020 (а.с. 9), який доводився батьком сторін по справі, зокрема ОСОБА_1 позивача по справі, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 8).

За життя ОСОБА_3 мав право на земельну частку (пай), як член КСП «Новолозуватське», розміром 6,34 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується довідкою Грузької сільської ради Криворізького району від 02.09.2020 (а.с. 14), довідкою Лозуватської сільської ради № 280 від 30.07.2021 (а.с. 66), списком членів КСП «Новолозуватське» Криворізького району Дніпропетровської області, в якому під номером 305 значиться « ОСОБА_6 » (а.с. 18, 70-74); рішеннями про затвердження проекту роздержавлення земель та передачу їх у колективну власність № 11 від 14.04.1997, яким передано КСП «Новолозуватське» Криворізького району Дніпропетровської області державний акт на право постійного користування землею (а.с. 16, 69), розпорядженням Криворізької РДА № 305 від 22.05.1997 «Про затвердження розрахунків паю по КСП «Новолозуватський», згідно якого розмір земельного паю по даному КСП складав 6,34 га (а.с. 19, 67-68).

Факт членства ОСОБА_3 в КСП «Новолозуватське» на момент розпаювання земель підтверджується довідкою трудового архіву Лозуватської сільської ради № 779 П від 12.08.2021, згідно якої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 працював на птахограді «Новолозуватський» Криворізького району в період з 1993 по 2000 рік (а.с. 73-74). Відповідно до вказаної довідка особова карта ОСОБА_3 , яка містить дані щодо синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сторін по справі (а.с. 75).

Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 2/54-21 від 26.07.2021, прізвище « ОСОБА_6 » під номером 305 значиться в списку громадян членів КСП «Новолозуватський», наданому до державного акта на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000113, зареєстрованого 08.07.1997 за № 20 (а.с. 44). При цьому, згідно вказаної інформації, у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видаються членами КСП «Новолозуватське» Криворізького району Дніпропетровської області, зроблено запис щодо видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 01065335, зареєстрований від 02.06.1997 на земельну ділянку розміром 6,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) на ім`я ОСОБА_6 (підстава рішення Криворізької РДА від 22.05.1997 № 305-р) (а.с. 44). При цьому, станом на 31.12.2012 відомості щодо зареєстрованого у встановленому законодавством порядку речового права на запитувану земельну ділянку, розташовану на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_9 відсутні (а.с. 44-45).

Відповідно до вказаної довідки, станом на 31.12.2012 відомості щодо зареєстрованого речового права на вказану земельну ділянку, розташовану на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на ім`я ОСОБА_6 були відсутні (а.с. 44). Тобто, на момент відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), спадкодавцю належало саме право на земельну частку (пай), посвідчене вищевказаним сертифікатом, а не право на земельну ділянку, як вказував позивач у позові.

Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України (в ред. 2002 року), сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну

частку ( пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай).

Відповідно, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 увійшло право на земельну частку (пай) КСП «Новолозуватське», розмір якої складає 6,34 га умовних кадастрових гектарів, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 01065335, зареєстрованим 02.06.1997, що підтверджується листом Відділу № 1 управління у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с. 44).

Невідповідність прізвища спадкодавця ОСОБА_3 , з прізвищем вказаним у сертифікаті про право на земельну частку (пай) « ОСОБА_4 » суд вважає опискою, зумовленою перекладом прізвища з російської на українську мову, оскільки як слідує з довідки трудового архіву робітником птахограду «Новолозуватський» був саме « ОСОБА_10 » (російською мовою), разом з тим, список членів КСП не містить прізвища « ОСОБА_5 », а містить прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 70-74).

Згідно даних спадкової справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкодавець н амомент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та з ним були зареєстровані сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також співмешканка ОСОБА_11 (а.с. 50). Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався, що підтверджується довідкою Грузької сільської ради № 207 від 17.08.2020, даними інформаційної довідки зі спадкового реєстру щодо заповітів (а.с. 50, 52).

До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся лише ОСОБА_1 (а.с. 55), однак постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 26.03.2021 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, запропоновано звернутися до суду (а.с. 56).

Як слідує з акта про проживання, складеного за участю сусідів та посвідченого депутатом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на момент смерті ОСОБА_3 , його син ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно акта від 01.02.2022, складеного депутатом Лозуватської сільської ради за участі сусідів, посвідченого старостою Грузького старостинського округу Лозуватської сільської ради, Подвалюк С.О. відповідач по справі, з 01.01.2010 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, власних речей у будинку не має (а.с. 124). Вказані обставини відповідач не спростував, позовні вимоги визнав, проти позову не заперечував, про що його представником подано відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Оскільки позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем першої черги спадкування за законом проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, він є таким, що прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України.

ОСОБА_2 будучи спадкоємцем першої черги спадкування за законом, будучи зареєстрованим зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини фактично з ним не проживав, у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, а отже є таким, що не прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його батька, що він не заперечив, вказані обставини визнав.

Оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме сертифікат про право на земельну частку (пай), який посвідчував належне ОСОБА_3 за життя право на земельну частку (пай) в КСП «Новолозуватське», він є таким, що прийняв спадщину після смерті батька в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України, позасудові способи захисту його права на спадщину вичерпано, тому з врахування визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) КСП «Новолозуватське», розмір якої складає 6,34 га умовних кадастрових гектарів, яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 01065335 виданим на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованим 02.06.1997, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 206, 258-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на пай в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), право на земельну частку (пай) розміром 6,34 га умовних кадастрових гектарів, визначеної для членів КСП «Новолозуватське», розташованої на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 01065335 виданим на ім`я ОСОБА_6 , зареєстрованим 02.06.1997, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя М.В. Березюк