Справа № 302/456/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 березня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Бисаги Т.Ю., Фазикош Г.В.

з участю секретаря: Кекерчень М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2021 року у складі судді Кривки В.П. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжгірського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. № 1, відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури Міжгірської селищної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на попередній роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення, стягнення середнього заробітку за затримку виплат належних сум,-

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги позивачкою мотивовано тим, що з 01.08.2002 по 09.04.2021 вона працювала в Міжгірському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 прибиральницею школи. Наказом № 10-к від 09.04.2021 зазначеного закладу освіти позивачка звільнена з роботи у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п.1 ч.1 статті 40 КзпП України. Позивачка вважає звільнення з роботи неправомірним, оскільки мала переважне право на залишення на роботі, а відповідач мав можливість перевести її на іншу роботу. Відповідач вручив позивачці повідомлення про наступне вивільнення за два місяці до звільнення, не надавши порівняльний аналіз щодо наявності переважного права залишення на роботі серед відповідних працівників. Відповідачі в день звільнення видали позивачці трудову книжку і перерахували на її рахунок 8317 грн. розрахунку, однак не виплатили всіх сум, належних при звільненні, зокрема заробітну плату за листопад і грудень 2020. 15.04.2021 відповідач видав позивачці копію наказу про звільнення, а 26.04.2021 перерахував позивачці 5250 гривень заборгованої заробітної плати, ймовірно за листопад і грудень 2020. Позивач також зазначила, що відповідач не повідомив її про нараховані суми, які були належні у зв`язку із звільненням з роботи, а тому вона з всіх вищезазначених питань 26.04.2021 письмово звернулась до відповідача надати письмову відповідь, однак відповіді не отримала.

З врахуванням наведеного позивачка просила суд скасувати наказ № 10-к Міжгірського ЗЗСО І-ІІІ ст. від 09.04.2021 про звільнення її з роботи та поновити її на попередній роботі; стягнути з відповідачів середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із звільненням з 09.04.2021 по час вирішення справи; стягнути з відповідачів середній заробіток за час затримки виплати належних сум при звільненні з 09.04.2021 по день вирішення справи.

Під час судового розгляду 14.07.2021позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог про стягнення з відповідачів не виплачену при звільненні частину компенсації за невикористану відпустку в сумі 2017, 01 грн., яку уточнено заявою від 04.08.2021 до суми 829 грн. 09 коп.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до Міжгірського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. № 1 про скасування наказу № 10-к від 09.04.2021 і поновлення на попередній роботі.

Позовні вимоги про стягнення сум, належних при звільненні та компенсації за затримку повного розрахунку задоволено частково.

Стягнуто з відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради, КОД , за рахунок бюджетних асегнувань Міжгірського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. № 1 в користь ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ):

- компенсацію за невикористані дні відпустки у зв`язку із звільненням з роботи - 829 (вісімсот двадцять дев`ять) грн 09 коп;

- компенсацію за затримку повного розрахунку у зв`язку із звільненням у сумі 6000 (шість тисяч) грн., всього стягнути 6829 (шість тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн. 09 коп. із урахуванням відрахувань з цієї суми обов`язкових платежів (податків, зборів).

Рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації за невикористані дні відпустки у зв`язку із звільненням з роботи в сумі 829 грн. 09 коп. допущено до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відділу освіти сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради, КОД , в користь держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині не задоволених позовних вимог про скасування наказу № 10-к від 09.04.2021 і поновлення на попередній роботі, та стягнення з відповідачів середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із звільненням її з роботи з 09.04.2021 року по час вирішення справи скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення, яким дані вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини справи, які наведені в обґрунтування заявлених вимог щодо поновлення її на роботі, не дав їм належної правової оцінки та необґрунтовано відмовив у даних вимогах.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Сторони в судове засідання в черговий раз не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справу на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України розглянуто у їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 01.08.2002 працювала в Міжгірській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 прибиральником.

Рішенням Міжгірської селищної ради № 694 від 21.01.2021 затверджено статут Міжгірського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1,згідно з яким засновником його є Міжгірська селищна рада, та який належить до комунальної власності і підпорядковується відділу освіти, сім`ї, молоді і спорту та культури Міжгірської селищної ради.

Наказом № 5 від 04.02.2021 начальника відділу освіти Міжгірської селищної ради «Про скорочення працівників» було приписано керівникам закладів освіти внести зміни до штатного розпису працівників, привівши їх у відповідність до реального фінансування та скоротити кількість технічних працівників (прибиральників) на 50 %, а також провести звільнення працівників згідно п.1 статті 40 КзпП України .

Згідно із наказом № 09 від 05.02.2021 директора Міжгірського ЗЗСО І-ІІІ ст. № 1 «Про скорочення чисельності прибиральників службових приміщень» визначено : 05.02.2021 створити комісію в закладі з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників; з 09.04.2021 скоротити в штатному розписі 50 % посад прибиральників службових приміщень та звільнити з роботи працівників, які не будуть мати переважного права на залишення на роботі; доручено заступнику директора з адміністративно-господарської роботи до 09.02.2021 вручити всім прибиральникам службових приміщень закладу совіти повідомлення про можливе розірвання з ними трудових договорів; до 09.02.2021 подати в районний центр зайнятості населення звіт про заплановане вивільнення працівників.

Наказом № 10 від 05.02.2021 директора зазначеного закладу освіти створено комісію з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників з дорученням комісії зібрати по кожному працівнику інформацію для визначення переважного права залишення на роботі, провести опитування педагогів закладу щодо якості прибирання в закріплених класних приміщеннях. Зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників для визначення серед них тих, хто має переважне право залишитись на роботі.

Наказом № 10 від 12.02.2021 Відділу освіти керівникам закладів освіти Міжгірської селищної ради приписано внести зміни до штатного розпису працівників, привівши їх у відповідність до реального фінансування та скоротити кількість технічних працівників на 50 % і звільнити їх у відповідність до вимог діючого законодавства.

Наказом директора закладу освіти № від 09.04.2021 позивача ОСОБА_1 звільнено з роботи прибиральника службових приміщень з 09.04.2021 у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників за п. 1 статті 40 КзпП України, доручено бухгалтерії відділу освіти виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку та провести з нею повний розрахунок згідно чинного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні вимог про скасування наказу про звільнення позивача та поновлення її на попередній роботі суд першої інстанції виходив з того, що позивача із роботи звільнено на законних підставах і з дотриманням встановленого законом порядку.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями ч.2 ст. 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

В пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів від 06.листопада 1992 року № 9 роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу;

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

При звільненні ОСОБА_1 були дотримані дані вимоги трудового законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку із утворенням нових територіальних громад в Україні, Закарпатській області, а також ліквідацією Міжгірського району і місцевого органу державної влади - Міжгірської РДА і її структурних підрозділів (районного відділу освіти), у відповідача дійсно мали місце зміни в організації діяльності і праці, що призвели до скорочення чисельності штату і працівників.

Зокрема, відповідно до вимог Закону «Про загальну середню освіту» Міжгірський загальний заклад середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 віднесений до закладів освіти комунальної форми власності Міжгірської селищної ради і підпорядкований відділу освіти, сім`ї, молоді і спорту та культури виконкому Міжгірської селищної ради. Рішенням Міжгірської селищної ради № 694 від 21.01.2021 затверджено статут Міжгірського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1., яким передбачено: права й обов`язки працівників допоміжного персоналу регулюються трудовим законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку закладу освіти, посадовими інструкціями (п.3.18); штатний розпис закладу освіти встановлюється відповідно до діючих нормативних документів, прийняття та звільнення з роботи педагогів та господарсько-обслуговуючого персоналу закладу освіти здійснюється директором згідно з чинним законодавством (п.4.4).

Рішенням власника та його уповноваженого органу в закладі освіти скорочено чисельність і штат технічних працівників, (прибиральників службових приміщень) на 50 %. Це рішення прийнято у зв`язку з відсутністю фінансування і доведено до відома для виконання керівнику закладу освіти.

Наказами № 09 від 05.02.2021 директора Міжгірського ЗЗСО І-ІІІ ст. № 1 «Про скорочення чисельності прибиральників службових приміщень» та № 10 від 05.02.2021 визначено : 05.02.2021 створити комісію в закладі з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників; з 09.04.2021 скоротити в штатному розписі 50 % посад прибиральників службових приміщень та звільнити з роботи працівників, які не будуть мати переважного права на залишення на роботі; доручено заступнику директора з адміністративно-господарської роботи до 09.02.2021 вручити всім прибиральникам службових приміщень закладу освіти повідомлення про можливе розірвання з ними трудових договорів; до 09.02.2021 подати в районний центр зайнятості населення звіт про заплановане вивільнення працівників; комісії доручено зібрати по кожному працівнику інформацію для визначення переважного права залишення на роботі, провести опитування педагогів закладу щодо якості прибирання в закріплених класних приміщеннях, зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників для визначення серед них тих, хто має переважне право залишитись на роботі.

На зборах 08.02.2021 року всіх прибиральників службових приміщень закладу було ознайомлено з наказом щодо скорочення посад прибиральників та кожному прибиральнику вручено повідомлення про заплановане скорочення та всім запропоновано передати комісії з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників документи для визначення переважного права в залишенні на роботі.

Позивачка в судовому засіданні в суді першої інстанції визнала, що вона була присутня на зборах працівників, де всіх попереджували про скорочення працівників-прибиральників і наступне звільнення, які проводились 08.02.2021. Позивачка також додала до позову письмове повідомлення від 08.02.2021 № 29, яке підписане керівником закладу освіти. В цьому документі йдеться про посилання на наказ відділу освіти і освітнього закладу щодо скорочення штату і вивільнення працівників (зазначені вище), роз`яснення про переважене право залишення на роботі і наступне вивільнення 09.04.2021, повідомлення про те, що вакантних посад, які б відповідали кваліфікації та освітньому рівню позивача, заклад освіти не має.

Таким чином матеріалами справи доведено, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації діяльності і праці, що призвели до скорочення чисельності штату працівників та доведено, що позивача, в установленому законом порядку попереджено про наступне вивільнення у зв`язку з скороченням.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач неналежно попереджував позивача про наступне вивільнення з роботи, є безпідставними і не заслуговують на увагу.

Не можуть бути взяті до уваги посилання в апеляційній скарзі, що на момент звільнення позивача (09.04.201 року) у відповідача ще не відбулося скорочення посад прибиральників,так як конкретну кількість посад було визначено штатним розписом, який був затверджений 17.04.2021 року, оскільки згідно із наказом № 09 від 05.02.2021 директора Міжгірського ЗЗСО І-ІІІ ст. № 1 50 відсотків посад прибиральників службових приміщень у штатному розписі скорочено саме з 09.04.2021 року і саме з даного часу зменшено кількість посад прибиральників.

Необґрунтованими є твердження позивача, що на час звільнення позивача 09.04.2021 року у відповідача були інші вільні посади, на які він міг перевести позивача, зокрема посади робітника, двірника, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що такі посади були вакантними, а також вакантними були будь - які інші посади, які б відповідали кваліфікації та освітньому рівню позивача і на які могла бути переведена позивач.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що відповідачем не дотримано положення ч.1ст. 42 КЗпП України і не враховано переважне право залишення на роботі позивача з врахуванням наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем відповідним наказом (зазначений вище) створено комісію в з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників, якій доручено по кожному працівнику зібрати інформацію для визначення переважного права залишення на роботі, провести опитування педагогів закладу щодо якості прибирання в закріплених класних приміщеннях, зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників та визначити серед них тих, хто має переважне право залишитись на роботі.

Згідно з відомістю реєстрації прийнятих документів, які передані комісії з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників чотирма прибиральниками службових приміщень подано відповідні документи. Позивачем ОСОБА_1 не подано жодних документів.

Актом комісії у складі п`яти осіб про реакцію на зауваження по роботі працівника від 11.02.2021 року стверджено, що члени комісії були свідками того, що прибиральник службових приміщень ОСОБА_1 за період роботи в закладі нестримно реагувала на справедливі зауваження по недоліках у роботі і підвищувала голос.

Узагальненням результатів роботи комісії з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників станом на 01.03.2021 зафіксовано показники роботи прибиральників службових приміщень закладу освіти (всього 7 осіб), а саме: з визначенням балів за якість прибирання по п`яти бальній оцінці за період з 03.09.2020 по 09.04.2021; реакції на зауваження по роботі; перебування на тривалому лікуванні; наявність 2 і більше утриманців згідно поданих документів; безперервний стаж роботи в закладі.

Згідно акту комісії закладу № 1 від 01.03.2021 даною комісією визначено переважне право на залишення на роботі у зв`язку із скороченням чисельності працівникам (прибиральникам): за показником вищої продуктивності праці та кваліфікації: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (пункт 1 статті 42 КЗпП України); за показником згідно з пунктом 2 статті 42 КзпП України - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Даним актом також визначено, що не мають переважного права на залишення на роботі за пунктом 2 статті 42 КзпП України - ОСОБА_6 , ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_7 .

При визначенні переважного права залишення на роботі відповідач обґрунтовано надав перевагу прибиральникам: ОСОБА_4 , яка має на утриманні троє дітей, в тому числі двоє неповнолітніх, одну дитину з інвалідністю, і працює в закладі освіти 21 рік; ОСОБА_5 , яка працює в закладі освіти з 01.03.2002; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка має двох утриманців і обоє мають більші бали за виконання посадових обов`язків ніж позивач ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги та відхилив заперечення позивача щодо допустимості і достовірності вказаних доказів, і з таким висновком повністю погоджується колегія суддів, оскільки правильно зазначено, що відповідач здійснював оцінку роботи прибиральників школи на підставі розпорядження № 1 від 25.08.2020 «Про санітарний стан школи в 2020-2021 рр., посадової інструкції прибиральника службових приміщень закладу освіти, яка затверджена наказом начальника районного відділу освіти № 228 від 14.08.2007 і директором школи та доведена під розписку до відома виконавця (позивача ОСОБА_1 ), журналом перевірки санітарного стану в навчальних корпусах освітнього закладу, розпочатого 03.09.2020. Відповідач, як заклад освіти, для забезпечення належної організації навчального процесу, роботи і функціонування закладу освіти на виконання завдань, покладених законами «Про освіту», «Про загальну середню освіту» , має право приймати внутрішні акти і документи для здійснення контролю санітарного стану в освітньому закладі та роботою працівників, які є відповідальними за його дотримання.

З врахуванням наведеного правильними є висновки суду про відсутність порушень трудового законодавства при вирішенні питання переважного права залишення на роботі.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявлених вимогах про скасування наказу про звільнення, поновлення роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із звільненням з роботи

Рішення судом в цій частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 05 квітня 2022 року

Головуючий:

Судді: