14.04.2022 Справа № 940/258/22
Провадження по справі № 2/940/216/22
У Х В А Л А

14 квітня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді : Косович Т.П.
при секретарі : Козуб І.С.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Тетіївської міської ради, про визначення місця проживання дитини,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання їх спільної з відповідачкою доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним.
В підготовчому засіданні сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили клопотання про затвердження укладеної між ними мирової угоди від 08.04.2022 року та закриття провадження по справі, оскільки вони дійшли згоди щодо місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та порядку участі у її вихованні. Зокрема, сторони домовились визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання, який зобов`язується самостійно виховувати дитину та не чинити перешкод у спілкуванні доньки з її матір`ю ОСОБА_2 . При цьому сторони надають дозвіл один одному щодо тимчасового виїзду дитини закордон (за межі України).
Представник третьої особи в підготовче засідання не прибув, до суду надано заяву від 11.04.2022 року про слухання справи без участі представника виконавчого комітету Тетіївської міської ради, вирішення спору покладено на розсуд суду.
Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши умови укладеної мирової угоди, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.
Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладання мирової угоди.
Мирова угода це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.
Відповідно до ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і має стосуватись лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.
Зі змісту мирової угоди, укладеної між сторонамиОСОБА_1 та ОСОБА_2 08.04.2022 року, встановлено, що ця угода укладена сторонами справи з метою врегулювання спору, однак її умови порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, а саме інтереси малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Європейська конвенція про здійснення прав дітей 1996 року, яка була ратифікована Законом України від 03.08.2006 р. № 69-V, передбачає, що у найвищих інтересах дітей є підтримка їхніх прав. Для цілей цієї Конвенції розгляд судовим органом справ, що стосуються дітей, визнається розглядом сімейних справ, зокрема тих, що пов`язані зі здійсненням батьками своєї відповідальності, наприклад стосовно місця проживання дітей і доступу до них. Під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб`єктів батьківської відповідальності.
Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство й батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України (згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України). Також регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 7, ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України).
Згідно із ч. 2 та ч. 4 ст. 155 СК батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
24.02.2022 року Російська Федерація розпочала повномасштабне військове вторгнення на територію України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року «Про продовження воєнного стану в Україні» продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані , зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.
Перелік громадян, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації передбачено ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Враховуючи викладене, суд звертає увагу на те, що, заявляючи клопотання про затверження мирової угоди, укладеної між сторонамиОСОБА_1 та ОСОБА_2 08.04.2022 року, умовою якої визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання, який зобов`язується самостійно виховувати дитину, сторонами (позивачем) до матеріалів справи не додано документів, зокрема довідки територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про те, що ОСОБА_1 відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки у разі його призову малолітня ОСОБА_3 залишиться без батьківського піклування та виховання, що не відповідатиме принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Крім того, дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.
Верховний Суд у своїй постанові від 21.07.2021 року у справі № 404/3499/17 зазначив, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини має враховуватись ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Як вбачається з матеріалів справи, на даному етапі розгляду справи всіх перелічених обставин для визначення місця проживання дитини на забезпечення її найкращих інтересів визначити неможливо, а тому суд не в змозі перевірити того факту, чи не порушують умови мирової угоди права та охоронювані законом інтереси малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до частини п`ятої статті 207 ЦПК України якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.
Керуючись ст. 207 ЦПК України, суд
Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у затвердженні укладеної між ними мирової угоди від 08 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Тетіївської міської ради, про визначення місця проживання дитини та продовжити розгляд справи.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя : Т.П.Косович