Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2022 р. Справа № 608/341/22

Номер провадження2/608/336/2022

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Чортків в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності. В позовній заяві вказав, що 15 грудня 1984 року уклав шлюб з ОСОБА_2 .. Від шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_3 . Під час шлюбу позивачем за власні кошти була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Вважає, що дане нерухоме майно є його особистою приватною власністю, оскільки придбано за його особисті кошти. Просить визнати за ним права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 та на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його та позивача участі, позов підтримує, просить задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилися. Представник відповідачів - адвокат Квятковський Д. В. подав письмову заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у його та відповідачів відсутності, позов визнають.

Оскільки, відповідачі визнають позов, тому суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні, що відповідає вимогам ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши думку учасників процесу, які не з`явилися в судове засідання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних мотивів.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

15 грудня 1984 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено та зареєстровано шлюб в м. Одеса. Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є двоє повнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Рішенням Чортківського районного суду від 16 березня 2004 року по справі № 2-593/2004 шлюб між сторонами було розірвано.

Під час шлюбу позивачем придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.11.1997, посвідченим нотаріусом Чортківського міського районного нотаріального округу Лесейко С. В. та квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1993 року.

Реєстрація права власності на однокімнатну квартиру в АДРЕСА_3 , за ОСОБА_1 , як одноосібним власником відбулась 22.03.2007, шляхом його внесення до реєстру Чортківського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації за № 4579 в книзі 23, що підтверджується витягом з Чортківського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

У зв`язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 07.09.2016 у справі №6-801цс16 та від 12.10.2016 у справі №6-846цс16.

Згідно позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 711/2302/18, придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи наведені норма закону, те, що відповідачі позов визнають, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки, відповідачі позов визнали у підготовчому судовому засіданні, тому на виконання вимог закону, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі ст. 57 Сімейного кодексу України, ст. ст. 25, 30, 392 Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 142, 200, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , жителів АДРЕСА_4 ), про визнання права особистої приватної власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 та на квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 46000, бульвар Шевченка, 39, м. Тернопіль, повернути зі спеціального фонду Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви за квитанцією АТ «РВС БАНК» № 20-1466903/1/С від 20.12.2021 - в сумі 6 682,20 гривень, що становить 3 341 (три тисячі триста сорок одну) гривню 10 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/341/22

Рішення набирає законної сили « » 2022 р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: