Справа №760/1835/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник АО.

позивача- ОСОБА_1

відповідача- ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції/ м. Київ / про визнання батьківства, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

- визнати його батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції/ м. Київ / виключити з актового запису про народження дитини № 1460 від 17 червня 2020 року відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини;

- зобов`язати Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції/ м. Київ /внести відомості до актового запису №1460 від 17 червня 2020 року про народження дитини, зазначивши його батьком;

- зобов`язати Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції/ м. Київ / внести відомості до актового запису про народження дитини, а саме: змінити прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4 .

Посилається в позові на те, що з 2010 року проживав з відповідачем однією сім`єю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила дитину, сина ОСОБА_4 .

17 червня 202 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції/ м. Київ / був складений актовий запис відповідно до ст.135 СК України, тобто за заявою матері, яка не перебуває в шлюбі.

Однак ці дані не відповідають дійсності, оскільки він є батьком дитини.

Крім того, ним був проведений тест ДНК на батьківство в лабораторії ENDEAVOR DNA LABORATORIES, яким було встановлено на 99/999993%, що він є батьком дитини.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до судового розгляду в підготовчому судовому засіданні на 23 лютого 2022 року.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

Відповідач своїм правом не скористалася, відзив на позовну заяву не подала.

Мета підготовчого судового засіданні та питання, які в ньому вирішуються, визначено в ст.197 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач у підготовчому судовому засіданні в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином на електронну адресу 18 лютого 2022 року.

Про причини неявки суд до відома не поставив.

Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

За змістом ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила сина ОСОБА_4 , про що 17 червня 2020 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ / був складений актовий запис № 1460.

Реєстрація народження дитини, відповідно до зазначеного актового запису, була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто із зазначенням відомостей про батька за вказівкою заявника.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.128 СК України визнання батьківства за рішенням суду за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог закону.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України, можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Таких висновків також дійшов Верховний суд у своїй постанові від 16 травня 2018 року в справі № 61-6030св18.

В постанові Верховного Суду зазначено, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду

наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності,

а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх

прийняття чи відхилення.

Відповідно до Звіту тесту ДНК про батьківство, наданого лабораторією ENDEAVOR DNA LABORATORIES, на 99/999993% встановлено батьківство позивача відносно дитини.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні підтвердила як сам висновок, так і батьківство позивача щодо дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні в справі »Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства.

З урахуванням цього суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Що стосується вимоги про зміну дитині прізвища, суд виходить з наступного.

Статтею 28 ЦК України встановлено, що ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону.

Відповідно до ст. 49 кодексу державній реєстрації підлягають, зокрема народження фізичної особи та її походження.

Стаття 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визнає за дитиною право на ім`я.

Вибір імені дитини здійснюється за взаємною згодою батьків.

Відповідно до ст. 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

Якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям.

Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

Згідно зі ст. 146 СК України якщо батьки дитини перебувають у шлюбі, ім`я дитини визначається за згодою батьків.

Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства, визначається матір`ю дитини.

При державній реєстрації народження іншою особою власне ім`я дитини присвоюється за її вказівкою.

У разі відсутності при державній реєстрації народження згоди батьків щодо присвоєння дитині власного імені спір вирішується органами опіки й піклування або судом.

Виходячи з викладеного вище, не перебування сторін у шлюбі, державну реєстрацію народження дитини за вказівкою матері відповідно до ст.135 СК України,суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і в цій частині.

Керуючись ст.ст.20, 125, 126, 128, 129, 130, 135 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 197, 200, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , батьком дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису № 1460 від 17 червня 2020 року про народження дитини, вказавши в графі «батько»- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, громадянин України; у відомостях про прізвище, ім.»я, по батькові дитини зазначити « ОСОБА_4 ».

Виключити з актового запису № 1460 від 17 червня 2020 року про народження дитини відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шереметьєва