Справа № 344/4570/22
Провадження № 2-о/344/82/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

за участю секретаря судового засідання Устинської Н.С.,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтересована особа- Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2022 ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою в якій просить встановити факт, який має юридичне значення, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганськ, Луганської області, Україна (тимчасово окупована територія України) народився ОСОБА_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) а батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 ).

Зяву мотивовано тим , що син- ОСОБА_2 народився у місті Луганськ Луганської області, де діяльність державних органів влади України, в т.ч. відділів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється у зв`язку з тимчасовою окупацією даної території. Зазначає, що починаючи з 2015 року вона та діти набули статусу внутрішньо-переміщених осіб та проживали в Запорізькій області, з березня 2022 року проживають у м. Івано-Франківську. Інформацію про те, що в Державному реєстрі актів цивільного стану відсутній актовий запис про народження сина- ОСОБА_2 вона дізналася тільки коли звернулася в міграційну службу для оформлення паспортного документу сину.

Крім того заявник зазначає, що згідно з відповіддю Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську від 15.04.2022 року № 141/25.17.6-16 під час пошуку відомостей у реєстрі, що здійснюються автоматично за допомогою програмного забезпечення Реєстру за принципом повного збігу зазначеного ідентифікатора пошуку або повного збігу усіх ідентифікаторів пошуку, було виявлено що актовий запис відсутній. Оскільки дитина народжена на тимчасово окупованій території України та за відомостями державного реєстру актів цивільного стану даний актовий запис про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній, а тому рекомендовано звернутися в суд для встановлення факту народження дитини.

Доказом народження дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - є Свідоцтво про народження, серії НОМЕР_5 , видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції від 13.11.2008, матір`ю дитин є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) ( а.с. 3-6, 15), а батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 ) ( а.с. 7-8, 12), копії яких долучені до заяви.

Заявник у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд заяви без її участі, вимоги підтримала у повному обсязі, просила заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактународження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Законом передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, відповідно до ст. 317 ЦПК України,заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 від 13 листопада 2008 року виданного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, встановлено, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганськ, Луганської області, Україна. Матір`ю дитини є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, а батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України ( а.с. 11).

Однак заінтересованою особою відмовлено заявнику у видачі Витягу про народження дитини- ОСОБА_2 . Відповідно до змісту відповіді наданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську від 15.04.2022 року № 141/25.17.6-16 вбачається, що під час пошуку відомостей у реєстрі, що здійснюються автоматично за допомогою програмного забезпечення Реєстру за принципом повного збігу зазначеного ідентифікатора пошуку або повного збігу усіх ідентифікаторів пошуку, було виявлено що актовий запис відсутній (а.с.9).

Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України`сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається окупованою територією.

Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими в розумінні статті 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законамиУкраїни.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр 5 проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників.

Таким чином, долучені заявниками до заяви документи, які видані органами та установами, що на даний час знаходяться на тимчасово окупованій території України, судом беруться до уваги та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки законодавець не урегулював окремі нові суспільні відносини, які склалися внаслідок військового конфлікту на сході країни та анексії Криму, зокрема не встановив позасудовий порядок державної реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності зі ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Заявник позбавлена можливості у встановленому законом порядку отримати витяг про народження дитини, оскільки документи на підтвердження цих обставин видані на території , яка зараз тимчасово окуповано, що унеможливлює отримання заявником копії свідоцтва про народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 жовтня 1989 року, дитина має право бути зареєстрована зараз ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшла своє обґрунтоване доведення, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Також суд попереджає, що за подвійне громадянство дитини несуть відповідальність батьки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 264, 265, 268, 315, 317, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву задоволити.

Встановити факт, який має юридичне значення, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганськ, Луганської області, Україна, народився ОСОБА_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 ) а батьком є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 ).

Копію рішення невідкладно надіслати до Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) для виконання.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Шамотайло О.В.