ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6627/21
Провадження № 2/210/489/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 квітня 2022 року
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сільченко В. Є.
секретаря судового засідання Яблочної А. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 03.10.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про одруження.
У шлюбі народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. Позивач вважає, що зберегти сім`ю немає можливості, подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу суперечить інтересам.
Позивачка до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак в судові засідання не з`явився, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного.
Судом встановлено, що 03 жовтня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 03.10.2018 року зроблено відповідний актовий запис № 459. Місце реєстрації: Габалинський районний центр служби «ASAN» Реєстраційний відділ. Після реєстрації шлюбу дружині залишили прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.6).
Позивач ОСОБА_5 є громадянкою України, що підтверджено даними копії паспорта (а.с. 4).
Відповідач ОСОБА_4 є громадянином Азербайджанської Республіки, має місце реєстрації на території міста Кривий Ріг (а.с.10, 18).
У шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).
Із змісту позовної заяви суд встановив, що через відсутність порозуміння, сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинили. Про бажання примиритися сторони суд не повідомили.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.
Відповідно ст. 58 Закону України "Про міжнародне приватне право" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Згідно ст.63 Закону України "Про міжнародне приватне право" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків.
Згідно ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Документом, яким встановлено безпосередні процедури легалізації шлюбу, укладеного за кордоном, є Наказ Міністерства юстиції України "Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні" № 52/5від 18.10.2000 року із змінами та доповненнями. Тобто, для визнання шлюбу державою Україна, укладеного в іншій країні, з усіма правовими наслідками, шлюб необхідно легалізувати. За загальним правилом, легалізація це процедура приведення документів у ту форму, яка відповідає законодавству іноземної держави і визнається державними органами цієї держави. Процедура легалізації в Україні таких документів, як: свідоцтво про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої Наказом Міністерства закордонних справ України № 113 від 04.06.2002 року.
Гаазька Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів", набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року.
Згідно ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.
Відповідно до п. 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України "Про міжнародне приватне право".
Наявні у справі докази об`єктивно свідчать про те, що, позивачка є громадянкою України та проживає в Україні, відповідач є громадянином Азербайджанської Республіки, зареєстрований в місті Кривий Ріг, має посвідку на тимчасове проживання в Україні.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.ст. 104, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Оцінюючи докази, суд доходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно та примирення між сторонами є неможливим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Виходячи з принципу добровільності шлюбу та заборони примушування до шлюбу, суд не вбачає можливості зберегти шлюб між сторонам та вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.
Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Питання розподілу судових витрат вирішується відповідно ст. 141 ЦПК України, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 908,00 гривень сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст. 21 Конституції України, ст. 58, 63 ЗУ «Про міжнародне право», суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації Габалинський районний центр служби «ASAN» Реєстраційний відділ, актовий запис №459 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_2 , сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В. Є. Сільченко