Справа №: 671/1903/21

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2022 року Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Бабій О.М.,
з участю секретаря судового
засідання Кошонько Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У листопаді 2021 року КС «Центр фінансових послуг» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість, яка виникла за договором про споживчий кредит № В-38/009/20/107/95С від 30.01.2020 року станом на 25.10.2021 року в сумі 7674,73 грн., а також судові витрати в розмірі: 2400,00 грн. - правова допомога, 2270,00 грн. - судовий збір.
Також було погоджено графік платежів по кредиту та відсотках п. 3 додаткового договору № 1.
Позивач вказує, що виконав умови додаткового договору № 1 та перерахував відповідачу вищевказану суму за його заявою на цільовий внесок в додатковий капітал.
Згідно п.п.8 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа.
Тож, свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором, однак, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого у нього склалась заборгованість перед позивачем в розмірі 7674,73 грн.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Від представника позивача ОСОБА_2 , до суду надійшла заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у відсутності представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно п. 3.1 договору № В-38/009/20/107/95Свід 30.01.2020 року кредит надається відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок в додатковий капітал за заявою відповідача.
Відповідно до п. 3.2 договору плата за користування кредитом становить 84% річних. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно п.п. 8 п. 2.4 даного Договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 25-го числа кожного місяця.
За умовами п. 3.5 Договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.
Згідно п. 5.1 Договору, на підставі ст. 625 ЦК України кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати 60% річних від простроченої суми боргу та повернення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
У свою чергу, відповідачем було порушено п. 3 умов Додаткового договору № 1, а саме, зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором.
Наведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій за договором про споживчий кредит, з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед кредитною спілкою становить 7674,73 грн., з яких: 5047,24 грн. заборгованість по сплаті тіла кредиту, 1292,28 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 24.11.2020 року по 30.07.2021 року, 428,57 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 12.12.2020 року по 30.09.2021 року, 906,64 грн. шістдесят процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту та процентах за період з 31.07.2021 року по 25.10.2021 року.
Так, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Тож, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, тоді як відповідачем не спростовано доводів позивача будь-якими доказами.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором про споживчий кредит, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства КС «Центр фінансових послуг» вправі ставити вимоги до нього про стягнення заборгованості.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 7674,73 грн.
Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн. (а.с. 1).
У зв`язку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 2270,00 грн. сплаченого судового збору.
Разом з тим, відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За положеннями ст. ст. 133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги наданої адвокатом.
Як вбачається з Договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2021 року, платіжного доручення № 1229 від 29.10.2021 року, позивачем було сплачено адвокату Білецькому Богдану Михайловичу, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5618/10 від 17.03.2016 року, 2400,00 грн. за надані ним послуги.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню повністю.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 128, 133, 137, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 625, 1048-1050, 1054 ч.1 ЦК України, суд
вирішив:
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Повне судове заочне рішення складено 24 січня 2022 року.
Суддя О.М.Бабій