СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-др/759/1/22
18 лютого 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді П`ятничук І.В.,
за участю секретаря Марус А.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа: приватне підприємство «ГЕОС» про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом визнання недійсним рішення Київської міської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку,
Позивач ОСОБА_2 20.09.2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа: приватне підприємство «ГЕОС» про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом визнання недійсним рішення Київської міської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа: приватне підприємство «ГЕОС» про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом визнання недійсним рішення Київської міської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку, було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.10.2021 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2021 року залишено без змін.

31.08.2021 року від представника відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 10089,60 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення провести за його відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_2 20.09.2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа: приватне підприємство «ГЕОС» про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом визнання недійсним рішення Київської міської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа: приватне підприємство «ГЕОС» про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом визнання недійсним рішення Київської міської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку, було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.10.2021 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2021 року залишено без змін.

31.08.2021 року від представника відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 10089,60 грн.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений Договір № 087 про надання правової допомоги від 02.08.2018 року. Відповідно до Акту приймання-передачі послуг за договором № 087 про надання правової допомоги від 02.08.2018 року, загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 10089,60 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано Договір № 087 про надання правової допомоги від 02.08.2018 року, Акт приймання-передачі послуг за договором № 087 про надання правової допомоги від 02.08.2018 року, а також квитанцію до прибуткового касового ордера № 087/18 від 02.07.2020 року про сплату 10089,60 грн. витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені відповідачем витрати у сумі 10089,60 грн. є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача 10089,60 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки при ухваленні рішення та дослідженні матеріалів справи Святошинським районним судом м. Києва не вирішено питання про судові витрати, саме стосовно витрат на професійну правничу допомогу, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа: приватне підприємство «ГЕОС» про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом визнання недійсним рішення Київської міської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10089,60 грн. на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа: приватне підприємство «ГЕОС» про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом визнання недійсним рішення Київської міської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати ( витрати на правничу допомогу) у розмірі 10089 ( десять тисяч вісімдесят дев`ять ) грн. 60 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду

СУДДЯ І.В. П`ятничук