Справа № 715/711/22
Провадження № 2/715/242/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з середини 2015 року вони із відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 .

Вказує на те, що фактично відразу після народження доньки вони із відповідачем припинили стосунки, після чого в червні 2017 року вона із дитиною переїхала проживати до м. Торецьк Донецької області. Враховуючи те, що вони із відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька були записані відповідно до ст. 135 СК України та батьком дитини зазначено ОСОБА_4 .

Зазначає, що через власні образи не бажала, аби відповідач бачився та спілкувався із їхньої донькою, однак, із початком війни в Україні все змінилося, зрозумівши, що вона із дитиною перебуває у небезпеці, відновила спілкування із відповідачем та запропонувала йому встановити батьківство доньки звернувшись до органу ДРАЦСу із відповідною заявою, однак відповідач хоча і не заперечує свого батьківства від подачі такої заяви - відмовився, мотивуючи це тим, що після визнання батьківства у неї будуть підстави для звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, а можливості він такої немає.

Зважаючи на викладене просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі

1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Та крім цього, просила внести зміни до актового запису №276 від 05.07.2017 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зазначивши батьком ОСОБА_2 та змінити запис із прізвищем, іменем та по батькові дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 ».

30.03.2022 року відповідач ОСОБА_2 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що визнає себе батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині стягнення аліментів на утримання дитини теж не заперечує, вказав, що не надавав до цього кошти на утримання доньки, тільки через те, що не знав її місцезнаходження та небажання самої відповідачки отримувати від нього будь яку допомогу, місячну суму аліментів просив встановити на розсуд суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій вказала, що з позовні вимоги вона підтримує повністю, просить позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає проти їх задоволення не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.07.2017 року ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками зазначені « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_1 ».

Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено у відповідності до ст.135 СК України - за прізвищем та громадянством матері « ОСОБА_6 », а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою « ОСОБА_7 », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 4 від 21.04.2021 року.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 визнає позовні вимоги про визнання його батьком дитини ОСОБА_3 , про що свідчить поданий ним відзив та заява про визнання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 УПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин визнання батьківства відповідачем у суду немає, як і немає обґрунтованого сумніву у добровільності їх визнання, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання батьківства слід задовольнити, про що слід внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить із наступного.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та надавати кошти на утримання своєї дитини, крім того, не заперечує проти сплати аліментів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 01 січня 2022 року 2100 грн., з 01 липня 2022 року 2201 грн., з 01 грудня 2022 року 2272 грн.

Отже, врахувавши право визначення способу стягнення аліментів, яке належить позивачу з яким проживає дитина, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є здоровим, може надавати утримання своїй дитині, а також те, що розмір аліментів про який просить позивачка, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій в розмірі 1500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі ст.ст.125, 128, 145 СК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13, 76,81, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового запису №276 від 05.07.2017 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), а саме: у рядку "батько" зазначити батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінивши запис із прізвищем, іменем та по батькові дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає в с. Привороки Чернівецького району Чернівецької області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, щомісячно починаючи з 25 березня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 992,40 гривень.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: