Справа № 308/3357/22
У Х В А Л А

24 березня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., ознайомившись з заявою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , проживає в АДРЕСА_4 ,

про встановлення факту, що має юридичне значення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що він, який виховує дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є одиноким батьком.

Сьомого березня 2022 року ухвалою суду вищевказану заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення її копії.

Двадцять другого березня 2022 року на виконання ухвали від 07.03.2022 ОСОБА_1 подав до суду заяву, до якої додав оригінал довідки про його проживання з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у АДРЕСА_5 та оригінал акту обстеження житлово побутових умов, а також нову редакцію заяви про встановлення факту, що має юридичне значення з додатками.

Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі про залишення заяви без руху від 07.03.2022 заявником не усунуто.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Слід зазначити, що документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. Реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Реєстрація місця проживання/перебування фізичної особи відповідно до вказаного Закону підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, паспортом громадянина України, тимчасовим посвідченням громадянина України, посвідкою на постійне проживання, посвідкою на тимчасове проживання, посвідченням біженця, посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту, посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист та довідкою про звернення за захистом в Україні.

Всупереч зазначеному, заявником не усунуто недоліки, вказані в ухвалі про залишення заяви без руху, та не надано доказів на підтвердження місця свого проживання, у зв`язку з чим не має можливості визначити підсудність даної заяви відповідно до положень ЦПК України.

Крім того, що звернувшись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що заявник є одиноким батьком, ОСОБА_1 не обґрунтував мету встановлення такого юридичного факту.

Статус «одинокого батька» чи «одинокої матері» дозволяє особі скористатись певними встановленими Законодавством України пільгами та правами та не потребує підтвердження такого в судовому порядку з огляду на наступне.

Статус «одинокий батько» встановлюється безпосередньо за наявності певних обставин, зокрема необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

Так, Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 13.06.2018 у справі № №822/2446/17 вказав, що правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосовування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ.

Основним критерієм для визначення статусу одинокої матері є: виховання та утримування дитини без участі батька. Одержання жінкою аліментів від батька дитини, ведення з ним спільного господарства позбавляє статусу одинокої матері.

Підставою для отримання статусу одинокої матері є відсутність запису про укладення шлюбу або наявність свідоцтва про розірвання шлюбу. Втім, свідоцтва недостатньо. Необхідно підтвердити факт того, що батько справді не бере участі у вихованні дитини. Для цього мати може звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав, з приводу чого буде постановлено рішення суду. Можна також звернутися до поліції у зв`язку з необхідністю розшуку батька у справі за позовом про стягнення аліментів. У цьому разі документом, який підтверджує факт неучасті батька у вихованні дитини, буде відповідна постанова слідчого. Також підставою може стати довідка зі школи, садочка про те, що батько не бере участі у вихованні дитини, або подібний акт, складений та підписаний сусідами. Слід додати, що зазначений перелік документів не є вичерпним, а єдиного встановленого зразка документа, який би засвідчував статус одинокої матері, немає.

Таким чином, для того щоб отримати гарантовані законодавством пільги чи скористатись передбаченим для «одинокого батька» правами, заявнику достатньо подати до уповноваженого органу документи, які підтверджують такий його статус.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Беручи до уваги наведене та враховуючи те, що недоліки зазначені в ухвалі про залишення заяви без руху, у визначений строк заявником не усунуті, виходячи з вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст.185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Н.І. Зарева