Справа № 472/185/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про самовідвід судді

"14" квітня 2022 р. смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Кучерявенко С.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Веселинівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Автоматизованою системою розподілу судової справи між суддями 11.04.2021 року зазначена справа була розподілена судді Веселинівського районного суду Кучерявенку С.С.

В силу ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) суддя може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Вивчивши матеріали справи суддя вважає за необхідне заявити самовідвід виходячи з наступного.

Судом встановлено, що особа, яка є позивачем по справі ОСОБА_1 є близькою родичкою помічника судді Веселинівського районного суду Миколаївської області Філімонової М.С., яка працює на посаді помічника судді Кучерявенко С.С.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини( рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України" від 28.10.1998 року у справі "Ветштан проти Швейцарії") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для довіри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідні норми гарантують неупередженість у здійсненні правосуддя, попереджає можливість скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за можливе і доцільне заявити самовідвід, щоб у сторін справи в майбутньому не виникло сумнівів у необ`єктивності та неупередженості судді при винесені рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід по цивільній справі № 472/185/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Передати до канцелярії Веселинівського районного суду Миколаївської області заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів для здійснення повторного автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського райсуду

Миколаївської області С.С. Кучерявенко