Справа № 404/4420/20
Номер провадження 2/404/1210/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Бокатенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особиДП «Український інститут інтелектуальної власності», Державна ветеринарна та фітосанітарна служба України, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЛГАТ ФТК", Приватне підприємство «Центр інформаційних технологій «БРАВО», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання авторського права порушеним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2 , треті особи ДП «Український інститут інтелектуальної власності», Державна ветеринарна та фітосанітарна служба України, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЛГАТ ФТК", Приватне підприємство «Центр інформаційних технологій «БРАВО», ДП «Інститут Інтелектуальної власності», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання авторського права порушеним.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_2 , не маючи на це повноважень самовільно отримав свідоцтво про державну реєстрацію авторського права на твір, а саме комп`ютерну програму «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» від 21.12.2019 за № 94917, приховавши від державного органу реєстрації авторських прав (Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) факт співавторства, те, що авторське право отримується на службовий твір, та іншу суттєву інформацію, що має важливе значення під час реєстрації авторських прав, чим ввів в оману державний орган, надавши спотворену інформацію і зареєструвавши авторство одноосібно.

Програмний продукт: «Програмне забезпечення «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» створений на виконання істотних умов міжнародного, трьохстороннього контракту № ENPI/2015/368-475, який укладений 27.11.2015 на підставі проведеного міжнародного (Європейського) тендеру (Лот 4): «Поставка ITі лабораторного обладнання, програмного забезпечення і допоміжних матеріалів для Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України» за «відкритою процедурою», за рахунок фінансування Європейського Союзу з коштів ЄІСП.

Інформація оприлюднена в повному обсязі на офіційному сайті: https://ec.europa.eu/https://webgate.ec.europa.eu/europeaid/online-services/index.cfm?ADSSChck=362&do=publi.detPUB&AOREF=13674 4&ORDERBY=typ&PAGE=l&SEARCHTYPE=QS&ORDERBYAD=Asc&NBPUBLILIST=15 &userlanguage=en

Переможцем торгів Європейського тендеру визнано ТОВ «Фолгат ФТК», який як підрядник, за умовами контракту № ENPI/2015/368-475 зобов`язаний поставити «Програмне забезпечення «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» - на користь бенефіціара: Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України за рахунок фінансування третьої сторони контракту - Європейського Союзу, представленого Європейською Комісією.

Тендерна процедура проводилась у відповідності до норм міжнародного права.

Правова основа проведення Європейського тендеру складалась з: Регламенту (ЄЄ) № 236/2014 Європейського Парламенту та Ради від 11.03.2014, який встановлює загальні правила і процедури для реалізації інструментів Союзу для фінансування зовнішніх дій, і Регламенту (ЄС) № 1638/2006 Європейського Парламенту та Ради від 24.10.2006, який встановлює загальні положення, що встановлюють Європейський інструмент сусідства та партнерства (Регламент ЄІСП).

З метою своєчасного виконання істотних умов контракту № ENPI/2015/368-475 від 27.11.2015 ТОВ «Фолгат ФТК», залучив у якості субпідрядника Приватне підприємство «Центр інформаційних технологій «БРАВО», що стало підставою для укладання договору «На поставку програмного забезпечення», від 15.12.2015 за № 15-1, який фактично є договором субпідряду, де відповідно до п. 1.1. предметом договору є виконання робіт з розробки новітнього програмного забезпечення, а саме «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» з посиланням на виконання Контракту № ENPI/2015/368-475.Приватне підприємство «Центр інформаційних технологій «БРАВО» (надалі - ПП «Центр IT«БРАВО»») засновано ОСОБА_1 , як власником, з метою отримання прибутку від здійснення господарської діяльності підприємства у галузі комп`ютерного програмування та реалізації програмного продукту, що і відображено у видах діяльності підприємства.

З метою розробки програмного забезпечення «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів», на виконання істотних умов договору «На поставку програмного забезпечення», від 15.12.2015 за № 15-1, створена робоча група з числа співробітників ПП «Центр IT«БРАВО», які в свою чергу, за виконання певної роботи отримували грошову винагороду, як працівники.

Такі дії кваліфікуються як створення службового твору, а відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України «Про авторське право і суміжні права» - виключне майнове право на службовий твір належить роботодавцю.

За умовами договору, а саме абзацу 7 п.1.1. Договору № 15-1 «На поставку програмного забезпечення» постачальник, тобто ПП «Центр IT«БРАВО», зобов`язувався передати всі майнові авторські права на програмне забезпечення «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» - ТОВ «Фолгат ФТК».

Зважаючи, що Програмне забезпечення «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» створене у співавторстві, відповідно до ст. 13 Закону, - авторське право на твір, належить всім співавторам, тобто всім учасникам робочої групи.

Співавторами є особи, спільною творчою працею яких створено твір.

Відповідач, зловживаючи правом, шляхом штучного спотворення фактичних обставин, використовуючи держану реєстрацію авторського права та твір - комп`ютерну програму «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» від 21.12.2019 за № 94917, через представника за довіреністю ОСОБА_6 , звертався до державного органу: Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспожив служба), з повідомленням про порушення авторських прав від 05 березня 2020 року (без номера) та пропонував:

«...придбати ліцензію на використання твору або майнових авторських прав на Твір;

-Розглянути питання про відшкодування збитків, завданих порушенням авторських прав; ...» та вимагав:

«... - Припинити використання твору та всіх його складових (компонентів) з моменту отримання цього повідомлення про порушення авторських прав;

- Видалити незаконну копію твору з технічних засобів з допомогою яких протиправно використовується твір; ...»,

одночасно погрожуючи звернутися до суду та до правоохоронних органів з наступним кримінальним переслідуванням (ст. 176 Кримінального кодексу України).

Позивач зазначає, що відповідач протиправно привласнив авторство службового твору, і вимагає від державного органу припинити використання належне придбаного продукту, зазіхнувши на державну власність.

Зазначені дії відповідача та його спільників є не лише намаганням злочинним шляхом заволодіти бюджетними коштами і отримати неправомірний доход, але є прямим порушенням авторських немайнових і майнових прав позивача, та прав інших авторів на цей твір, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду.

Просить суд: 1. Визнати авторське право на програмне забезпечення «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» - порушеним.

2. Визнати його співавтором твору: Комп`ютерна програма «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів».

3. Припинити дії, що порушують його авторське право, шляхом внесення змін- до Державногореєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір здійснюється Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України у відповідності до «Порядку державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року за № 1756 , і внести відомості щодо його співавторства на комп`ютерну програму «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» або визнати недійсним і скасувати Свідоцтво про державну реєстрацію виключної правомочності особи на твір: Комп`ютерна програма «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» від 21.12.2019 за №94917.

4. Стягнути на його користь з відповідача компенсацію за порушення майнових авторських прав в розмірі 1 000 000 гривень.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2020 головуючим суддею визначено суддю Варакіну Н.Б.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 вересня 2020 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

09 грудня 2020 року третя особа по справі Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надіслав до суду пояснення щодо позову, заперечує проти пред`явлення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості, вважає твердження позивача такими, що суперечать фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах законодавства в сфері інтелектуальної власності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2020 року суддею Варакіною Н.Б., залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ) про визнання авторського права порушеним юридичних та фізичних осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, а саме:

1.Державна ветеринарну та фітосанітарну служба України (вул. Бориса Грінченка,1 м. Київ, 01001);

2.Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЛГАТ ФТК" (вул. Некрасова,3 Б м. Київ, 02230);

3.Приватне підприємство «Центр інформаційних технологій «БРАВО» (вул. Ентузіастів,7/2 кв.147 м. Київ, 02154);

4. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 );

5. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 );

6. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ).

Замінено тертю особу, яка не заявляє окремих вимог на предмет позову, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства наДП«Український інститут інтелектуальної власності» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26).

24 травня 2021 року представник ДП «Український інститут інтелектуальної власності» надіслав до суду пояснення по справі, де виклав повноваження Укрпатенту, нормативно правове обґрунтування спірних правовідносин, порядок державної реєстрації авторського права. Зазначив, що позивач повинен довести факт наявності внього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди, якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача. Просить розглядати справи без їх участі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2021 року суддею Варакіною Н.Б. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 10.02.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Майнард Н.А. вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені у позові, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Правом подання відзиву не скористався.

Третя особа ДП «Український інститут інтелектуальної власності» в судове засідання10.02.2022 не з`явився, представник в поясненнях зазначив про розгляд справи без їх участі.

Представник Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України в судове засідання 10.02.2022 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЛГАТ ФТК" в судове засідання 10.02.2022 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Приватного підприємства «Центр інформаційних технологій «БРАВО» в судове засідання 10.02.2022 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання 10.02.2022 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, задовольнити вимоги позивача. Крім того, надав письмові пояснення, де зазначив, що працював на посаді аналітик операційного та прикладного програмного забезпечення в приватному підприємстві «Центр інформаційних технологій «Браво», яке займається розробкою програмного забезпечення. ОСОБА_3 був залучений до виконання робіт по створенню комп`ютерної програми «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів». Керівником проекту був ОСОБА_1 ОСОБА_8 відомо, що ОСОБА_2 був програмістом з розробки вказаної комп`ютерної програми, завдання та об`єм робіт йому визначав керівник проекту ОСОБА_1 . Комп`терна програма «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» була створена колективом на замовлення Європейського проекту. Зазначає, що отримання ОСОБА_2 свідоцтва про реєстрацію авторських прав є порушенням авторських прав всіх, хто приймав участь в розробці цієї системи.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання 10.02.2022 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 . Крім того, надала суду письмові пояснення , де зазначила, що працювала на посаді аналітика операційного та програмного забезпечення в приватному підприємстві «Центр інформаційних технологій «Браво». Керівником комп`ютерної програми «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» був ОСОБА_1 ОСОБА_4 було відомо, що головним програмістом п розробці вказаної комп`ютерної програми був ОСОБА_9 . Зазначає, що видача ОСОБА_2 одноосібно свідоцтва про реєстрацію авторських прав є порушенням авторських прав інших людей, які приймали участь в розробці і права яких, було знехтувано відповідачем по справі.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання 10.02.2022 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, задовольнити вимоги позивача. Крім того, надав письмові пояснення, де зазначив, що працював на посаді фахівця з технічної підтримки в приватному підприємстві «Центр інформаційних технологій «Браво». Провідним програмістом в розробці комп`ютерної програми «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» був ОСОБА_9 , проте керівником проекту був ОСОБА_1 . Програмний продукт «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» розроблена співробітниками компанії «Браво» на чолі із керівником проекту ОСОБА_1 , тому вважає видачу ОСОБА_10 одноосібно свідоцтва про реєстрацію авторських прав неправомірною і такою, що порушує права інтелектуальної власності інших осіб.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у позові, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що02.12.2015 між Європейським Союзом, в особі Європейської комісії від імені та за рахунок Уряду України, однієї сторони та ТОВ «Фолгарт ФТК», з іншої сторони, укладений договір № ENPI/2015/368-475, поставки для зовнішньої діяльності Європейського Союзу на поставку, доставку, розвантаження, перевірку, встановлення, введення в експлуатацію, технічне обслуговування та навчання з наступних матеріалів: партія 3 програмне забезпечення для спостереження за хворобами тварин; партія 4 програмне забезпечення для підтримки ветеринарної інспекції.

ПП«Центр IT«БРАВО» та «ТОВ «Фолгарт ФТК» 15.12.2015 уклали договір № 15-1 на поставку програмного забезпечення, а саме «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів».

Актом прийому-передачі від 30.08.2016, до договору № 15-1 від 15.12.2015 зафіксовано, що роботи по вищезазначеному договору виконані своєчасно та повністю, відповідають умовам укладеного договору та оформлені у належному порядку.

Власником ПП«Центр IT«БРАВО» є ОСОБА_1 , що підтверджується копією статуту підприємства.

Позивач посилається на те, що ПП«Центр IT«БРАВО» має певний штат працівників, які є співавторами комп`ютерної програми «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів».

В той же час, позивач стверджує, що програмний продукт: «Програмне забезпечення «Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів» є службовим твором та, відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України «Про авторське право і суміжні права» - виключне майнове право на службовий твір належить роботодавцю, тобто йому.

Позивачем, до позову, надана копія свідоцтва про реєстрацію авторського права № 94917 від 21.12.2019 комп`ютерної програми ««Єдина інформаційна система по проведенню протиепізоотичних заходів», автор ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що відповідач протиправно привласнив авторство службового твору, і вимагає від державного органу припинити використання належно придбаного продукту.

Такі дії відповідача є порушенням його авторських прав на цей твір.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно зі статтею 418 ЦК України особа має особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 428 ЦК України передбачено, що право інтелектуальної власності, яке належить кільком особам спільно, може здійснюватися за договором між ними. У разі відсутності такого договору право інтелектуальної власності, яке належать кільком особам, здійснюється спільно.

Зміст наведеної статті встановлює, що будь-який результат творчої діяльності може бути створений не одним автором, а двома або декількома авторами. Такий вид співучасті в створенні результатів інтелектуальної власності здійснюється на підставі їх творчої інтелектуальної діяльності (співавторства). При цьому співавтори мають урегулювати свої правовідносини за допомогою договору між ними. Якщо сторони не уклали відповідного договору або не домовилися з усіх істотних умов, право інтелектуальної власності здійснюється ними спільно. Цеозначає, що кожний з таких суб`єктів не може самостійно розпоряджатися без згоди іншого із співавторів особистими немайновими і майновими правами.

Відповідно до ст. 436 ЦК України авторське право на твір, створений у спіавторстві, належить співавторам спільно, незалежно від того, становить такий твір одне нерозривне ціле чи складається з частин, кожна з яких може мати й самостійне значення. Відносини між співавторами можуть бути визначені договором. У разі відсутності такого договору авторське право на твір здійснюється всіма співавторами спільно.

Співавторами є особи, спільною творчею працею яких створено твір. У разі порушення спільного авторського права кожен співавтор може доводити своє право в судовому порядку (ст. 13 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Згідно зі ст. 443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

При цьому автор або інша особа, яка має авторське право, може передавати свої майнові права інтелектуальної власності будь-якій особі повністю або частково.

Передача майнових прав суб`єкта авторського права оформляється авторським договором.

Порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, що порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав (ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Право на судовий захист прав інтелектуальної власності є конституційним правом кожної особи (стаття 55 Конституції України).

Вибір способу захисту порушеного права належить позивачу - суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав.

Згідно з положеннями статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" у разі порушення авторського права і (або) суміжних прав можливим є одночасне застосування кількох передбачених зазначеною статтею способів цивільно-правового захисту таких прав.

Статтею 203 ЦК України передбачено, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що комп`ютерною програма є набір інструкцій у вигляді слів, цифр, кодів, схем, символів чи у будь-якому іншому вигляді, виражених у формі, придатній для зчитування комп`ютером, які приводять його у дію для досягнення певної мети або результату (це поняття охоплює як операційну систему, так і прикладну програму, виражені у вихідному або об`єктному кодах).

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про авторське право і суміжні права", ч. 4 ст. 433 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), п. 46 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності" № 12 від 17.10.2012 (далі - ППВГСУ № 12), п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" № 5 від 04.06.2010 року (далі - ППВСУ № 5) комп`ютерні програми охороняються яклітературні твори. Згідно ст. 18 ЗаконуУкраїни "Про авторське право і суміжні права" така охорона поширюється на комп`ютерні програми незалежно від способу чи форми їх вираження.

Відповідно до ст. 4 Договору Всесвітньої організації інтелектуальної власності про авторське право 1996 року комп`ютерні програми охороняються як літературні твори в розумінні статті 2 Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів. Така охорона застосовується до комп`ютерних програм незалежно від способу або форми їх вираження. Сфера захисту комп`ютерних програм відповідно до Статті 4 цього Договору, включаючи Статтю 2, співпадає зі Статтею 2 Бернської конвенції і відповідними положеннями Угоди TRIPS.

Частиною 1 ст. 10 Угоди про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності від 1994 року (Угода TRIPS) закріплено, що комп`ютерні програми у вихідному або об`єктному коді захищаються як літературні твори за Бернською конвенцією (1971).

Згідно п. 28 ППВГСУ №12 у розгляді господарським судом справи про захист авторських прав потрібно виходити з того, що, поки не доведено інше, автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору. Інші докази, пов`язані з авторством твору, досліджуються лише в разі, якщо авторство даної особи на твір оспорюється або заперечується.

Відповідно до п. 29 ППВГСУ № 12 щодо обов`язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке: 1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об`єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов`язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

Пунктом 12 ППВСУ № 5 передбачено, що позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (частина перша статті 435 ЦК, стаття 11 Закону N 3792-XII). Зокрема, первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства).

Статтею 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права" право на твір виникає внаслідок факту його створення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про авторське право і суміжні права" співавторами є особи, спільною творчою працею яких створено твір. Відносини між співавторами визначаються угодою, укладеною між ними.

Згідно з приписами статті 11 Закону, авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне йогооформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

При цьому, суб`єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь- який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах.

Аналогічна позиція викладена Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 4 червня 2010 року №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права та суміжних прав», відповідно до якої реєстрація може здійснюватися на вимогу суб`єкта авторського права, але вона не має правовстановлюючого характеру.

Відповідно до правових приписів Закону за бажанням автора здійснюється державна реєстрація авторського права і договорів, що стосуються права автора на твір відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку, а саме Порядку державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1756 (далі - Порядок).

Пунктом 6 Порядку визначено, що заявка на реєстрацію авторського права на твір обов`язково повинна містити:

-заяву, викладену українською мовою;

-примірник твору - літературні письмові твори (оприлюднені чи неоприлюднені) - в друкованому вигляді мовою оригіналу на паперовому або електронному носії;

-документ, що свідчить про факт і дату оприлюднення твору;

-документ про сплату збору за підготовку до реєстрації авторського права на твір або копія документа, що підтверджує право на звільнення від сплати збору;

-документ про сплату державного мита за видачу свідоцтва або копія документа, що підтверджує право на звільнення від сплати мита за видачу свідоцтва;

-довіреність, оформлену в установленому порядку, якщо заявка від імені автора або його спадкоємця подається довіреною особою, або копію довіреності, засвідченої відповідно до законодавства;

-документ, що засвідчує перехід у спадщину майнового права автора (якщо заявка подається спадкоємцем автора);

-інші документи згідно з переліком, наведеним у Порядку.

Згідно із пунктом 8 Порядку до заяви на реєстрацію авторського права на комп`ютерну програму, крім документів, зазначених у пункті 6 Порядку, додається настанова щодо використання програми.

Відповідно до пункту 12 Порядку у разі коли твір створено у співавторстві, у заяві зазначається прізвище, ім`я та по батькові кожного автора. Відносини співавторів визначаються в укладеній між ними угоді.

Правовими приписами пункту 13 Порядку передбачено, що автор або особа, яка має авторське право, несе відповідальність за достатність і достовірність інформації, наведеної у заявці на реєстрацію авторського права на твір.

Автор або особа, яка має авторське право, самостійно вирішує, який обсяг твору потрібно подати у складі заявки на реєстрацію для його ідентифікації, тобто для того, щоб відрізнити цей твір від інших творів.

Процедура розгляду заявки Установою визначена пунктом 17 Порядку, згідно з правовими приписами якого, під час розгляду заявки не проводиться експертиза твору і не встановлюється факт виникнення авторства.

Якщо заявка відповідає вимогам розділів II і III Порядку, заявнику надсилається відповідне рішення про реєстрацію. В іншому випадку заявнику надсилається обґрунтоване рішення про відмову в реєстрації.

Відповідно до пунктів 20 та 24 Порядку на підставі рішення про реєстрацію авторського права на твір та за наявності документа про сплату державного мита за видачу свідоцтва або копії документа, що підтверджує право на звільнення від сплати державного мита за видачу свідоцтва, відомості про реєстрацію авторського права на твір заносяться до Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір.

У процесі ведення Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір та Державного реєстру договорів, які стосуються права автора на твір, до них можуть бути занесені відомості щодо:

-зміни прізвища, ім`я та по батькові автора (авторів) твору;

-зміни складу авторів;

-зміни прізвища, ім`я та по батькові фізичної особи або повного офіційного найменування юридичної особи, яка має авторське право на твір та/або її адреси;

-визнання реєстрації недійсною;

-передачі (відчуження) майнових прав на твір;

-зміни у відомостях про передачу (відчуження) майнових прав;

-надання дозволу на використання твору;

-зміни у відомостях про надання дозволу на використання твору;

-видачі дубліката свідоцтва;

-виправлення очевидних помилок (граматичних, синтаксичних, інформаційних тощо).

Згідно із пунктом 25 Порядку підставою для занесення до Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір відомостей, зазначених у пункті 24 цього Порядку, єрішення суду, клопотання автора або його довіреної особи.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010 № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», а саме пунктом 12 передбачено, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону); шкоди, завданої суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно- наслідкового зв`язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідача.

Позивачем таких доказів не надано, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 52, 424,432,435, 437, 438, 440, 441, 443 ЦК України, ст. 15, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», керуючись ст. 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ДП «Український інститут інтелектуальної власності», Державна ветеринарна та фітосанітарна служба України, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЛГАТ ФТК", Приватне підприємство «Центр інформаційних технологій «БРАВО», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання авторського права порушеним відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 21.02.2022.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 )

ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ),

Державна ветеринарна та фітосанітарна служба України (вул. Бориса Грінченка,1 м. Київ, 01001);

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЛГАТ ФТК" (вул. Некрасова,3 Б м. Київ, 02230);

Приватне підприємство «Центр інформаційних технологій «БРАВО» (вул. Ентузіастів,7/2 кв.147 м. Київ, 02154);

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 );

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 );

ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ).

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда