Провадження № 22-ц/801/473/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 рокуСправа № 127/18807/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Оніщука В.В.,

суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання: Ісакової І.Є., Олійник Г.Є.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою її представником - адвокатом Семенюком Іваном Васильовичем на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Короля О.П., в залі суду,

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки в спільному майні.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачу на підставі договору дарування від 01.02.2006, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-73, в житловому будинку АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності 21/50 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. Право власності на зазначену частину будинковолодіння зареєстровано Вінницьким ООБТІ і записано в реєстрову книгу за реєстровим №18612 книга №96.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №689409, виданого 12.09.2006 Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №38, позивач є власником земельної ділянки площею 0,0339 га, кадастровий номер :03:047:0024, яка розташована по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Власником інших 29/50 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель на підставі договору дарування від 14.12.1988 є ОСОБА_2 .

Умовами цього договору визначено, що у постійне користування відповідача відійшли: кімната 1-6, 1-7, загальною площею 36,4 кв. м, прибудова «А1», ганок, козирок, хлів «Б», льох «п/Б», 1/2 вбиральні «Г».

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 належить лише 29/50 частина житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, вона користується всім спільним будинковолодінням, позивача у його частину приміщення не допускає, змінила замки на вхідних дверях.

Укласти договір про виділ частки у натурі, а також отримати висновок про можливість виділу в натурі належної позивачу частки та здійснити розрахунок часток у спільному майні, відповідач відмовляється, що стало підставою звернення ОСОБА_1 в суд із даним позовом.

Після проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи (висновок №ОС-391 від 30.11.2020) позивач подав заяву про уточнення позовних вимог та просив виділити йому в натурі 53/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №1 (додаток №12) Висновку ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2021 року позов задоволено.

Виділено ОСОБА_1 в натурі 53/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №1 (додаток №12) Висновку ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи, а саме: житлову кімнату 1-4 площею 12,4 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 19,9 кв.м, прихожу 1-8, кухню 1-9 площею 24,4 кв.м, гараж літ. «В», сарай літ. «в», сарай літ. «Д», огорожі №1, 1/2.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 76 827,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат із сплати судового збору 768,40 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що законним і доцільним буде виділ у натурі 53/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами саме за варіантом №1 (додаток №12) до висновку №ОС-391 від 30.11.2020, який не порушуватиме право позивача ОСОБА_1 на володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована кімната 1-4 в будинку.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , діючи через свого представника, подала апеляційну скаргу в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Зокрема, у апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги розмір належних сторонам часток у будинковолодінні, і що в даному випадку найбільш доцільним є виділ майна відповідно до варіантів 3-4 додатку №13 Висновку ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, яким виділити ОСОБА_1 у власність приміщення згідно варіанту 3-4 додатку №13 у відповідності до якого позивачу переходить право власності в житловому будинку на приміщення: прихожа 1-8, 8.9 кв.м.; кухня 1-9, 15.5 кв.м.; житлова кімната 1.5, 19.9 кв.м. Господарські будівлі; сарай «в», сарай «д» огорожа Огорожі №1 Ѕ. За винятком гаража «В».

Позивачем впродовж встановленого апеляційним судом строку надіслано на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 13 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником - адвокатом Семенюком Іваном Васильовичем залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного суду від 13 липня 2021 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки в спільному майні направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував та надав відповідні пояснення.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 01.02.2006, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-73, в житловому будинку АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності 21/50 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. Право власності на зазначену частину будинковолодіння зареєстровано Вінницьким ООБТІ і записано в реєстрову книгу за реєстровим №18612 книга №96.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №689409, виданого 12.09.2006 Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №38, позивач є власником земельної ділянки площею 0,0339 га, кадастровий номер :03:047:0024, яка розташована по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Власником інших 29/50 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель на підставі договору дарування від 14.12.1988 є ОСОБА_2 .

Звернувшись в суд із даним позовом про виділ в натурі частки в спільному майні, підставою позову ОСОБА_1 зазначив факт створення ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належною йому частиною житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2020 по справі було призначено судово оціночно - будівельну та будівельно-технічну експертизу.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи №ОС-391 від 30.01.2020 запропоновано 4 варіанти виділу в натурі 21/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , належних позивачу ОСОБА_1 .

В заяві про уточнення вимог, позивач просив виділити йому частку у вказаному будинковолодінні за варіантом №1 (додаток №12), оскільки згідно з цим варіантом йому виділяються в натурі приміщення, які дозволяють створити нормальні умови для проживання разом зі своєю сім`єю. Окрім того, позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0339 га за адресою: АДРЕСА_1 та саме у варіанті №1 всі об`єкти нерухомості, запропоновані до виділу, розташовані на належній ОСОБА_1 земельній ділянці, і навпаки згідно з варіантом №4 кімната 1-4 не виділяється позивачу в натурі, тобто залишається у володінні відповідача, хоча фактично ця кімната знаходиться на належній ОСОБА_1 земельній ділянці.

Також, при розгляді справи в суді першої інстанції було допитано експерта ОСОБА_3 , яка пояснила суду, що при визначенні варіантів виділу часток в натурі, не враховувались межі земельної ділянки, зазначені в державних актах. Пропонуючи варіанти експерт не робила прив`язки до земельної ділянки, але певні варіанти співпадають з межами та конфігурацією земельної ділянки позивача ОСОБА_1 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку (це варіанти №1 та №2).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з частинами другою-третьою статті 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно з частиною другою статті 364 ЦК України якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтями 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом.

Відповідно до статей 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Таким чином, оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити іншим його співвласникам такі частини житлового будинку та нежитлових будівель, які відповідають розміру та вартості їх часток (або зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася), якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

При цьому слід приймати до уваги, що загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати інтереси всіх сторін, а правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 січня 2022 року у даній справі.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, при вирішенні даної справи суд апеляційної інстанції зважає на вищезазначені висновки Верховного Суду, з урахуванням чого дійшов висновку про виділ ОСОБА_1 в натурі 45/100 або 9/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №4 (додаток №13), таблиця 15, Висновку ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи, а саме: житлову кімнату 1-5 площею 19,9 кв.м, прихожу 1-8, кухню 1-9 (сіни «а») площею 24,4 кв.м, гараж літ. «В», сарай літ. «в», сарай літ. «Д», огорожу №1, Ѕ та про виділ ОСОБА_2 в натурі 55/100 або 11/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №4 (додаток №13), таблиця 15, Висновку ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи, а саме: прихожу 1-1, коридор 1-2, кухню 1-3 (прибудова «А1»), площею 19,1 кв.м, житлову кімнату 1-4 площею 12,4 кв.м, житлову кімнату 1-6, площею 22,0 кв.м, житлову кімнату 1-7, площею 14,4 кв.м, ганок, козирок, сарай літ. «Б», погріб літ. «п/Б», сарай літ. «б», убиральню літ. «Г», ворота з хвірткою №2, огорожу №1, 1/2, криницю літ. «К».

Такого варіанту виділу часток житлового будинку та господарських споруд дійшов суд апеляційної інстанції з урахуванням наведених вище норм права та встановлених у справі обставин, зокрема, що саме такий варіант передбачає найменше відхилення від ідеальних часток та найменший розмір компенсації за їх відхилення. При цьому, судом враховано, що позивач погодився на сплату на користь відповідача грошової компенсації, а остання погодилась на отримання такої компенсації лише за умови виділу частки за варіантами 3-4 висновку експерта, і судом враховано, що компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Пунктом 3.8. методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном, на які посилався у своєму висновку експерт, визначено, що варіанти поділу (виділу частки) житлового будинку повинні максимально забезпечувати однакові умови для співвласників з урахуванням їх часток, бути наближеними до фактичного порядку користування, якщо такий склався і забезпечує однакові умови, з найменшими перебудовами будинку та забезпечувати зручне користування і експлуатацію будинку та його частинами.

Максимальне забезпечення однакових умов для співвласників передбачає відсутність будь - яких переваг при поділі житлового будинку для одного із співвласників, пропорційний поділ житлової та підсобної площі, господарських будівель та споруд, забезпечення інженерним обладнанням тощо.

Відтак, вказаний висновок суду аргументований, зокрема, необхідністю забезпечення відповідача доступом до криниці для використання води, оскільки, як зазначила в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та чого не заперечував представник позивача, за іншого варіанту виділу часток відповідач була б позбавлена такої можливості, тоді як позивач забезпечений доступом до води завдяки наявності централізованого водопостачання.

Також за вказаного варіанту виділу, кожен із сторін матиме окремий вхід до приміщення.

Що стосується гаража «В», який ОСОБА_2 просила в апеляційній скарзі залишити за нею, то у варіантах 3-4 Висновку ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи, відповідно до якого остання просила здійснити виділ майна, вказане приміщення виділяється саме позивачу.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог частково та виділ ОСОБА_1 в натурі 45/100 або 9/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №4 (додаток №13), таблиця 15, Висновку ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи, а саме: житлову кімнату 1-5 площею 19,9 кв.м, прихожу 1-8, кухню 1-9 (сіни «а») площею 24,4 кв.м, гараж літ. «В», сарай літ. «в», сарай літ. «Д», огорожу №1, Ѕ та про виділ ОСОБА_2 в натурі 55/100 або 11/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №4 (додаток №13), таблиця 15, Висновку ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи, а саме: прихожу 1-1, коридор 1-2, кухню 1-3 (прибудова «А1»), площею 19,1 кв.м, житлову кімнату -4 1площею 12,4 кв.м, житлову кімнату 1-6, площею 22,0 кв.м, житлову кімнату 1-7, площею 14,4 кв.м, ганок, козирок, сарай літ. «Б», погріб літ. «п/Б», сарай літ. «б», убиральню літ. «Г», ворота з хвірткою №2, огорожу №1, 1/2, криницю літ. «К».

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 та від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.

Як вбачається з висновку експерта ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи, при варіанті 4 (додаток 13) таблиця 15, грошова компенсація з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 складатиме 19 207,00 грн.

Відтак, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню грошова компенсація в розмірі 19 207,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведені обставини, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2021 року скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у справі, що розглядається позов та апеляційну скаргу задоволено частково, однак по суті фактично задоволено вимоги позивача про виділ в натурі частки в спільному майні та вимоги заявника апеляційної скарги, тому в порядку частини першої статті 141, підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви - 768,40 грн, а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги -1 362 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником - адвокатом Семенюком Іваном Васильовичем задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2021 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки в спільному майні задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 45/100 або 9/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №4 (додаток №13), таблиця 15, Висновку ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи, а саме: житлову кімнату 1-5 площею 19,9 кв.м, прихожу 1-8, кухню 1-9 (сіни «а») площею 24,4 кв.м, гараж літ. «В», сарай літ. «в», сарай літ. «Д», огорожу №1, 1/2.

Виділити ОСОБА_2 в натурі 55/100 або 11/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №4 (додаток №13), таблиця 15, Висновку ОС-391 від 30.11.2020 за результатами проведення судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи, а саме: прихожу 1-1, коридор 1-2, кухню 1-3 (прибудова «А1»), площею 19,1 кв.м, житлову кімнату 1-4 площею 12,4 кв.м, житлову кімнату 1-6, площею 22,0 кв.м, житлову кімнату 1-7, площею 14,4 кв.м, ганок, козирок, сарай літ. «Б», погріб літ. «п/Б», сарай літ. «б», убиральню літ. «Г», ворота з хвірткою №2, огорожу №1, 1/2, криницю літ. «К».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 19 207,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги 1 362 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді: С. Г. Копаничук

С. К. Медвецький