Провадження №6/369/24/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Штанько В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 15 травня 2018 року в справі № 369/11524/17 за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 . Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист, який в подальшому був пред`явлений стягувачем до виконання. У грудні 2019 року МТСБУ дізнався, що виконавче провадження закрито, а виконавчий лист втрачено, на підтвердження чого Києво-Святошинським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області видано довідку.

За таких обставин 05 лютого 2020 року МТСБУ звернувся до Києво-Святошинського районного суду з заявою про видачу виконавчого листа.

Однак, ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 25 вересня 2020 року заявнику було відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа з посиланням на те, що «втрачений» виконавчий лист був помилково повернутий до суду Києво-Святошинським відділом ДВС ГТУЮ у Київській області 16 серпня 2019 року.

При цьому, вказана ухвала на адресу МТСБУ направлена не була та про прийняте рішення МТСБУ стало відомо з реєстру судових рішень.

З урахуванням зазначеного, 21 грудня 2020 року та 27 квітня 2021 року МТСБУ звернувся до Києво-Святошинського районного суду, направивши заяви через «скриньку» та рекомендованим листом про видачу виконавчого листа.

Однак, виконавчий лист судом на адресу МТСБУ направлено не було і строки його пред`явлення до виконання сплинули 21 лютого 2021 року.

На підтвердження пропуску строку з поважних причин для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник просив врахувати, що Києво-Святошинським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області було надано МТСБУ недостовірну інформацію з приводу втрати виконавчого листа, що потягло до вчинення дій, необхідності в яких не було та втраті часу щодо отримання повернутого виконавцем в суд виконавчого листа.

До того ж, заявник зазначав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа перебувала в провадженні Києво-Святошинського районного суду з 05 лютого 2020 року по 25 вересня 2020 року, тобто протягом 8 місяців.

Представник заявника вказував, що МТСБУ двічі звертався за видачею виконавчого листа до суду, причому 21 грудня 2020 року відбулось звернення в межах строків, передбачених чинним законодавством, однак судом відповіді на його звернення надано не було, що є порушенням прав заявника та може бути визнано судом також поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи викладене, представник заявника МТСБУ Патрик Г.Г. просив поновити Моторному (транспортному) страховому бюро України строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 369/11524/17 у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , як пропущеного з поважних причин.

В судове засідання представник заявника МТСБУ не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, в поданій заяві просив вказану заяву розглядати у відсутності представника заявника.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, в поданій до суду заяві просив вказану заяву розглядати у його відсутності, заяву МТСБУ підтримав і не заперечував проти її задоволення.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини і дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява МТСБУ підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 01 грудня 2017 року в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові витрати-50 300 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн..

В поданій до суду заяві представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України МТСБУ зазначав, що 15 травня 2018 року в справі № 369/11524/17 за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 . Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист, який в подальшому був пред`явлений стягувачем до виконання. У грудні 2019 року МТСБУ дізнався, що виконавче провадження закрито, а виконавчий лист втрачено, на підтвердження чого Києво-Святошинським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області видано довідку. За таких обставин 05 лютого 2020 року МТСБУ звернувся до Києво-Святошинського районного суду з заявою про видачу виконавчого листа. Однак, ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 25 вересня 2020 року заявнику було відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа з посиланням на те, що «втрачений» виконавчий лист був помилково повернутий до суду Києво-Святошинським відділом ДВС ГТУЮ у Київській області 16 серпня 2019 року. При цьому, вказана ухвала на адресу МТСБУ направлена не була та про прийняте рішення МТСБУ стало відомо з реєстру судових рішень. З урахуванням зазначеного, 21 грудня 2020 року та 27 квітня 2021 року МТСБУ звернувся до Києво-Святошинського районного суду, направивши заяви через «скриньку» та рекомендованим листом про видачу виконавчого листа. Однак, виконавчий лист судом на адресу МТСБУ направлено не було і строки його пред`явлення до виконання сплинули 21 лютого 2021 року.

На підтвердження пропуску строку з поважних причин для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник просив врахувати, що Києво-Святошинським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області було надано МТСБУ недостовірну інформацію з приводу втрати виконавчого листа, що потягло до вчинення дій, необхідності в яких не було та втраті часу щодо отримання повернутого виконавцем в суд виконавчого листа. До того ж, заявник зазначав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа перебувала в провадженні Києво-Святошинського районного суду з 05 лютого 2020 року по 25 вересня 2020 року, тобто протягом 8 місяців.

Представник заявника вказував, що МТСБУ двічі звертався за видачею виконавчого листа до суду, причому 21 грудня 2020 року відбулось звернення в межах строків, передбачених чинним законодавством, однак судом відповіді на його звернення надано не було, що є порушенням прав заявника та може бути визнано судом також поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно вимог ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За таких обставин суд вважає, що з тих підстав, з яких заявник звернувся до суду із даною заявою, суд дійшов висновку про задоволення заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, як такий, що пропущений з поважних причин, в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Керуючись ст. ст. 19, 129 Конституції України, Рішення ЄСПЛ «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997, ст. ст. 89, 18, 258, 259, 260, 261, 433 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити.

Поновити Моторному (транспортному) страховому бюро України строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 369/11524/17 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ковальчук Л.М.