Номер провадження:22-ц/813/1451/22
Номер провадження: 22-ц/813/1452/22
Номер справи місцевого суду: 492/185/19
Головуючий у першій інстанції Варгаракі С.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Вадовської Л.М.,

Комлевої О.С.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 31 жовтня 2019 року та на додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 27 грудня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 , правонаступником якого до участі у справі залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, одержання права на спадкування зі спадкодавцем першої черги, визнання права власності,

встановив:

31 січня 2019 року ОСОБА_2 , з метою реалізації свого права на спадкування, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив суд встановити факт спільного проживання з ОСОБА_5 до дня її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , та одержання права на спадкування зі спадкодавцем першої черги.

В обґрунтування позовної заяви, ОСОБА_2 посилався на те, що з 1983 р. він працював у м. Арциз Одеської області та з 1994 р. він почав проживати спільно однією сім`єю з ОСОБА_5 . З того часу вони проживали як чоловік і дружина більше 20 років. Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді 11/150 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_5 спільно з дочками було оформлено право приватної спільної сумісної власності на 22/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Третину від цієї власності, тобто 11/150 частин будинку успадкувала відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги.

Крім того, позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 1/3 частини від спадкового майна, а саме від 11/150 частин будинку, тобто на 11/450 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 31 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково (т.1, а.с.237-241).

Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1994 року по день її смерті.

Надано ОСОБА_2 право на спадкування після смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкоємцями першої черги.

В решті позовних вимог було відмовлено.

Стягнуто на користь держави з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1536,80 грн.

Судовий збір в сумі 2305,20 грн. суд компенсував за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

05 листопада 2019 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Афанасьєв А.О. звернувся до суду з заявою про стягнення на користь позивача документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 055,99 грн.

Додатковим рішенням Арцизького районного суду Одеської області від грудня 2019 року (точна дата не вказана) заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Афанасьєва А.О. щодо компенсації судових витрат було задоволено частково (т.2, а.с.19-20).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3622,39 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ставили питання про скасування рішення Арцизького районного суду Одеської області від 31 жовтня 2019 року, і додаткового рішення Арцизького районного суду Одеської області від грудня 2019 року, та постановлення нового, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 25.03.2020 року були відкриті апеляційні провадження по вказаним апеляційним скаргам (т.2, а.с.60-63) та потім ухвалами Одеського апеляційного суду від 27.04.2020 року розгляд справ було призначено на 22.07.2020 року, на 15.00 год. (т.2, а.с.69-72).

Разом з тим, 21 травня 2020 року на адресу Одеського апеляційного суду повернувся поштовий конверт з відміткою від 18.05.2020 про те, що позивач ОСОБА_2 помер (т.2, а.с. 74).

Крім того, представник ОСОБА_6 адвокат Кучмій В.В. 19.06.2020 року звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою, в якій також вказав що позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Березіно, Тарутинського району Одеської області (т.2, а.с. 97-98).

04.11.2020 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_6 адвоката Кучмій В.В. надійшла заява про розгляд поданого ним 19.06.2020 року клопотання за його відсутності (т.2, а.с. 119-121).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.11.2020 року було витребувано із Тарутинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного МУЮ (м. Одеса), та із Арцизького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного МУМЮ (м. Одеса) копію актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2, а.с. 124-126).

Розгляд справи було відкладено на 17.02.2021 року, на 10.00 год.

07 грудня 2020 року на адресу суду від Арцизького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного МУМЮ (м. Одеса) надійшла копія актового запису про смерть № 263 від 23.04.2020 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.2, а.с. 129-130).

У зв`язку з цим, ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.12.2020 року було витребувано від Арцизької районної державної нотаріальної контори та від Тарутинської районної державної нотаріальної контори інформацію щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , а також належно завірену копію спадкової справи на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2, а.с. 132-134).

11 січня 2021 року на адресу суду від Тарутинської районної державної нотаріальної контори надійшла довідка із Спадкового реєстру на ім`я ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , та належним чином завірена копія спадкової справи № 141/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 (т.2, а.с. 137-166).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.02.2021 року до участі у справі в якості правонаступників ОСОБА_2 залучено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.2, а.с. 184-187).

Розгляд даної справи здійснений 06.04.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки всі учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, призначеного на 06.04.2022 року, на 13.00 год. (т.2, а.с.222-226), однак від жодного із них не надійшло заяви або клопотання про відкладення розгляду справи з тих чи інших підстав. При цьому колегія суддів вважає, що відповідач та заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 , а також заявник апеляційної скарги ОСОБА_6 повідомлені про час і місце розгляду справи через свого представника - адвоката Кучмій В.В. (т.2, а.с.224).

Залучена до участі у розгляді справи в якості правонаступника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 30.05.2020 року надала іншій особі, залученій до участі у розгляді справи в якості правонаступника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 довіреність на право участі, у тому числі в судах будь-якої інстанції, яка дійсна до 30.05.2023 року (т.2, а.с.165).

В свою чергу, ОСОБА_4 звернулась до суду апеляційної інстанції з заявою про розгляд справи у її відсутність (т.2, а.с.205).

Завідувач Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області також надав суду апеляційної інстанції листа про слухання справи у його відсутність (т.2, а.с.95).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції фактично 2 роки, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Разом з тим, у зв`язку з перебуванням судді Гірняк Л.А. у відпустці з 14.03.2022 року по 07.04.2022 року та з 08.04.2022 року по 12.05.2022 року, (т.2, а.с. 229), протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2022 року визначено інший склад суду: головуючий - суддя Сегеда С.М., судді: Вадовська Л.М. і Комлева О.С. (т.2, а.с.232-233).

У зв`язку з цим, розгляд даної справи здійснений 06.04.2022 року, а повний текст судового рішення складений 11.04.2022 року.

Разом з тим, ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.04.2022 року, повний текст якої складно 11.04.2022 року, було закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 31 жовтня 2019 року та на додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 27 грудня 2019 року у даній цивільній справі, з тих підстав, що вказаними судовими рішеннями не вирішувалось питання про її права та обов`язки (т.2, а.с.235).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення її апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що в судовому засіданні був доведений факт постійного проживання позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , починаючи з 1994 року по день її смерті, а також доведений той факт, що спадкодавець ОСОБА_5 , починаючи з 2000 року тяжко хворіла, у зв`язку з чим за нею доглядав ОСОБА_2 , що на підставі ч.2 ст.1259 ЦК України дає підстави для зміни черговості на одержання права на спадкування з четвертої на першу чергу, оскільки відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 .

Однак, з такими висновками суду погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 мати відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 померла, після її смерті залишилось дві доньки: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 05.11.2015 року у встановленому законом порядку відмовилась від прийняття спадщини на користь своєї сестри - ОСОБА_1 (т.1, а.с.144), а тому не є спадкоємцем ОСОБА_5 , у зв`язку з чим ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.04.2022 року, повний текст якої складно 11.04.2022 року, було закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 31 жовтня 2019 року та на додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 27 грудня 2019 року у даній цивільній справі, з тих підстав, що вказаними судовими рішеннями не вирішувалось питання про її права та обов`язки, про що вказано вище.

Доводи заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що покійна спадкодавиця останні 10 років перед смертю дійсно хворіла на нирки та іноді тимчасово потребувала сторонньої допомоги, однак цю допомогу надавав не лише позивач, а і рідні доньки спадкодавиці ОСОБА_5 , так як у них був заробіток, вони мали таку можливість та любили свою матір, а особливо після смерті їх рідного батька в 1991-му році, матеріалами справи не спростовані.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що протягом тривалого лікування ОСОБА_5 та знаходження її в стаціонарі Одеської обласної лікарні в 2012-му році, позивач ОСОБА_2 взагалі самоусунувся від догляду, піклування та навіть уваги до своєї, як він стверджував, громадянської дружини.

Колегія суддів погоджується з тим, що весь цей період ОСОБА_5 допомагали її доньки, одна з яких є відповідачкою і заявником апеляційної скарги по даній справі - ОСОБА_1 .

Матеріали справи мають достатньо доказів того, що в інший період часу, тобто за рік до своєї смерті спадкодавець ОСОБА_5 обходила себе сама, отримувала пенсію, могла іноді підробляти. Саме з цих підстав спадкодавиця ОСОБА_5 не хотіла реєструвати позивача ОСОБА_2 за місцем свого проживання, так як не вважала його своїм чоловіком, який постійно і надійно проживав з нею однією сім`єю, та надавав їй утримання і допомогу.

Так, відповідно до довідки виконавчого комітету Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області від 04.11.2015 року №2141, на момент смерті ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_2 крім спадкодавиці були також зареєстровані лише її доньки: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (т.1, а.с.149).

Крім того, згідно листа КУ «Арцизька центральна районна лікарня» №01-10/44 від 18.01.2019 року, який був складений вказаною установою на звернення адвоката позивача протягом перелічених і цьому документі періодах лікування покійної спадкодавиці, ліки були придбані за особисті кошти хворої ОСОБА_5 і частково - за рахунок ЦРЛ (т.1, а.с.32).

Таким чином, судом у встановленому законом порядку не доведений факт сумісного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 , починаючи з 1994 року до дня її смерті.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Питання безпорадного стану також розкриває медична література та п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», де зазначено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

На переконливу думку колегії суддів вищевказані ознаки та обставини мали бути встановлені експертами у своєму висновку внаслідок призначення судом посмертної судово-медичної експертизи із поставленням перед експертами відповідних питань щодо наявності у покійної спадкодавиці повного або часткового (в залежності від ремісії чи загострення хвороби) безпорадного стану, який потребував стороннього догляду та піклування. Однак, ні позивач, ні суд першої інстанції протягом розгляду справи не звертали на це уваги, хоча про це йшлося у відзиві на позовну заяву. Не надходило такого клопотання і до суду апеляційної інстанції.

Також судом першої інстанції не було враховано, що позивач ОСОБА_2 був інвалідом 2-ї групи, оскільки у нього немає правої руки, у зв`язку з чим можна дійти висновку про те, що він сам потребував сторонньої допомоги.

Зазначені обставини свідчать про те, що позивач ОСОБА_2 не мав можливості протягом тривалого часу опікуватися, матеріально забезпечувати, надавати іншу допомогу спадкодавиці ОСОБА_5 , та що остання перебувала тривалий час в безпорадному стані внаслідок або похилого віку, або тяжкої хвороби, як того вимагає ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Так Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив та виклав у п. 5.2 Листа від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» те, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1 ст. 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду ч.2 ст. 1259 ЦК України.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку:

- здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами);

- матеріальне забезпечення спадкодавця;

- надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження (прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири);

- тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3.

- безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Тобто, для задоволення позову ОСОБА_2 суд мав встановити наявність всіх п`яти вищенаведених обставин та надати свою оцінку цим обставинам, які на думку суду мали бути підтверджені тими чи іншими наявними та дослідженими доказами.

Вказана позиція та практика Верховного суду України по подібним правовідносинам з відповідними висновками та роз`ясненнями викладена в Постанові Касаційного цивільного суду у складі ВС по цивільній справі № 61-16317св19 від 23.12.2019 року. У вказаній справі позивачу було відмовлено у задоволенні його позову з подібних підстав.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні та судом не досліджені докази стосовно того, що позивач ОСОБА_2 здійснював опіку над спадкодавицею ОСОБА_5 , надавав їй ті чи інші нематеріальні послуги (догляд, спілкування, поради та консультації). Зазначені обставини також не підтвердили і свідки, допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Викладені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що судом не доведено та належним чином не встановлено як факту сумісного проживання позивача ОСОБА_2 зі спадкодавицею ОСОБА_5 з 1994 року до дня її смерті, так і тривалого часу піклування, матеріального забезпечення, надання іншої допомоги спадкодавиці ОСОБА_5 , та що остання перебувала тривалий час в безпорадному стані внаслідок свого похилого віку, або тяжкої хвороби, як того вимагає ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Що стосується додаткового рішення суду, то колегія суддів виходить із того, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки основне рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , правонаступником якого залучені до участі у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , додаткове рішення суду також підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що в ньому не зазначено ні дату його винесення, ні те, що ухвалюється додаткове рішення у справі, що протирічить вимогам ст. 265 та ст. 270 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, колегія суддів виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених вимог.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які залучені до участі у справі в якості правонаступників позивача ОСОБА_2 , на користь заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги (т.2, а.с.30) у загальній сумі 4610,40 грн., по 2305,20 грн. з кожної.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів своєї апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані рішення суду не відповідають зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги їх повністю спростовують, оскільки рішення ухвалені не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувані рішення суду - скасувати і прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , правонаступником якого залучені до участі у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат.

Керуючись ст. 141, ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 31 жовтня 2019 року та додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 27 грудня 2019 року скасувати і прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , правонаступником якого до участі у справі залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН: НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 , в рівних частках судовий збір за подання апеляційної скарги у загальній сумі 4610,40 грн. (чотири тисячі шістсот десять гривень 40 копійок), по 2305,20 грн. (дві тисячі триста п`ять гривень 20 копійок) з кожної.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання цього судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.М. Вадовська

О.С. Комлева