справа № 393/590/21
провадження № 2/388/196/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2022м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Кнурова О.А.,

секретар судового засідання Кіцану Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС»», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом підписаним та поданим її представником - адвокатом Заболотнім П.Л., який діє на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 01.11.2021, що підтверджено ордером на надання правничої допомоги серія ВА № 1023635 до відповідача ТОВ «ІНСТАФІНАНС»», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому позивач просила:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.07.2021 № 18248, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС»» грошових коштів у розмірі 38440,00 грн.;

- стягнути з ТОВ «ІНСТАФІНАНС» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28.10.2021 на її поштову адресу від приватного виконавчця виконавчого округу кіроовградської області Золотарьової Т.В. прийшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 67141769 від 13.10.2021 про стягнення з боржника 38440,00 грн. на користь ТОВ «Інстаіфінанс» на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. вчиненого 16.07.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 18248. Зазначила, що не була обізнана про наявність виконавчого напису та виконавчого провадження. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума заборгованості не є безспірною, оскільки протягом 2020 року вносилися певні суми на рахунок ТОВ «Інстафінанс», що говорить про часткове погашення заборгованості. Вважає, що виконавчий напис № 18248 від 16.07.2021 вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріуса.

Зазначила також про фактичне понесення нею судових витрат, що становить 908,00 грн. - судовий збір, 3450,00 грн. - витрати на правову допомогу (складання позовної заяви до суду).

Ухвалою від 12.01.2022 за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову у даній цивільній справі - зупинено стягнення за оспорюваним виконавчим написом.

Ухвалою від 12.01.2022 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, зареєстрованою у суді 23.03.2022 за вх. № ЕП-580/22, у якій просила розглянути справу за відсутності позивача, просила позов задовольнити у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі.

Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судового відправлення 21.02.2022, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., звернувся до суду із заявою, зареєстрованою у суді 23.02.2022 за вх. № ЕП-431/22, у якій просив справу розглянути за відсутності третьої особи.

Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В., яку про дату, час і місце розгляду справи, повідомлено належним чином на офіційну електронну пошту, що підтверджується довідкою відповідальної особи про доставку електронного листа, - у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання від третьої особи до суду не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності письмових заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини.

04.09.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «ІНСТАФІНАНС» було укладено кредитний договір № IU0434261 строком на 30 днів з сплатою відсотків у розмірі 1,33 % в день.

16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС»» заборгованості у сумі 37790,00 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн., зареєстрований у реєстрі за № 18248.

Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В., виконавче провадження № 67141769. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіроовградської області Золотарьовою Т.В. від 13.10.2021 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості у розмірі 38440,00 грн.

Таким чином, у даній справі перевірці підлягають підстави та умови вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

Тобто, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, діяла та наразі діє редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, без урахування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662.

Зазначений висновок суду у повній мірі узгоджується з висновком викладеним у Постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц.

Крім того, слід відзначити, що згідно з положеннями п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Отже, п. 1 Переліку, у чинній редакції, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус при його вчиненні керувався стяттми 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку.

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

При цьому, з огляду на наведене, вбачається, що нотаріус у день вчинення спірного виконавчого напису 16.07.2021 керувався пунктом Переліку, який був нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку.

Отже, при вчиненні нотаріусом оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було взято до уваги, що договір про надання споживчого кредиту № IU0434261 від 04.09.2020 укладено у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчено, що також вбачається із змісту самого виконавчого напису та на підтвердження зворотного відповідачем докази суду не надавались.

Таким чином, наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, суд констатує, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним правовим актом та вчинив зазначений виконавчий напис без наявності обов`язкового документа на обґрунтування стягнення, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи.

Ухвалюючи дане судове рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та їх представників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи ними озвучені та зазначені ними у процесуальних заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права та процесуального закону, а тому такі доводи не вимагають детальної відповіді або спростування.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу судом відзначається таке.

Відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, судом відзначається, що ані позивачем, ані її представником не надано суду жодних доказів на підтвердження понесення позивачем витрат по оплаті професійної правничої допомоги. Крім того, позивач та його представник не робили заяв про подання стороною позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів на підтвердження розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до умов ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, враховуючи не надання стороною позивача доказів на підтвердження понесення у зв`язку з розглядом справи витрат на професійну правничу допомогу, заяву позивача, наведену у позові про стягнення зазначеного виду судових витрат слід залишити без розгляду.

Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат по сплаті судового збору за подачу до суду позову - 908,00 грн., задоволення позову у повному обсязі, - суд дійшов висновку, що сплачений позивачем у даній справі судовий збір у розмірі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 281-284, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС»», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимером Олександровичем, зареєстрований у реєстрі за № 18248, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № IU0434261 від 04.09.2020 у розмірі 37790,00 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн.

Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - залишити без розгляду.

Захід забезпечення позову, застосований ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2022 у справі № 393/590/21 (провадження № 2-з/388/1/2022), скасувати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду безпосередньо або через Долинський районний суд Кіровоградської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено у силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», місцезнаходження: вул. Сурікова, буд. 3а, м. Київ, 03035, ;

- третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: пр-т. Григоренка, буд. 15, прим. 3, м. Київ, 02068;

- третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна, місцезнаходження: вул. В`ячеслава Чорновола буд. 43, м. Кропивницький, 25006, офіційна електронна адреса: .

Суддя О.А. Кнуров