Дата документу 23.02.2022 Справа № 332/1977/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/1977/20 Головуючий у 1-й інстанції: Марченко Н.В.
Провадження №22-ц/807/341/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Кочеткової І.В., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», третя особа: головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про зобов`язання надати уточнюючу довідку про підтвердження праці у шкідливих умовах, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», третя особа: головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про зобов`язання надати уточнюючу довідку про підтвердження праці у шкідливих умовах.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що з 19 жовтня 1989 року він працював на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». З 23 червня 1998 року переведений на посаду машиніста крана (крановика) 6 розрядку, яка передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятістю в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

22 лютого 2019 року він звернувся до Центрального об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області) із заявою про призначення пенсії за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте рішенням від 05 березня 2019 року № 24/591/05 йому було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, оскільки відсутні відомості про результати атестації робочих місць професії, зазначеної у трудовій книжці, та відсутності довідки про підтвердження пільгового характеру робіт на підприємстві.

Посилаючись на те, що його професія визначена Списком №2 , робочим місцем є залізничний кран, в кабіні якого він перебував безпосередньо та упродовж всієї робочої зміни, ОСОБА_1 просив зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» надати йому уточнюючу довідку на підтвердження спеціального трудового стажу, а саме про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день у період з 22 березня 1991 року і по 22 червня 1998 року ( на посаді машиніста крану 5 розряду) та з 23 червня 1998 року по день подання позову ( на посаді машиніста крану 6 розряду), зазначивши у довідці що весь трудовий стаж, починаючи з 22 березня 1991 року і до дня подання позову до суду, є спеціальним трудовим стажем за Списком № 2.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено. Зобов`язано ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» надати ОСОБА_1 уточнюючу довідку на підтвердження спеціального трудового стажу, а саме про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день у період з 22 березня 1991 року і по 22 червня 1998 року (на посаді машиніста крану 5 розряду) та з 23 червня 1998 року по день подання позову (на посаді машиніста крану 6 розряду), зазначивши у довідці що весь трудовий стаж, починаючи з 22 березня 1991 року і до дня подання позову до суду, є спеціальним трудовим стажем за Списком № 2.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, а позовну заяву залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не звернув уваги, що в наказах про затвердження атестації та картах умов праці зазначено, що позивач має право забезпечення на загальних підставах та його професія не входить до списку № 1 та Списку № 2. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що позивач працював за спеціальним трудовим стажем за Списком № 2. Судом не враховано, що роботи позивачем виконувались не в умовах, передбачених списками, оскільки його простійне робоче місце знаходилось на території комбінату, де умови роботи не відповідали умовам шкідливості та важкості для віднесення їх до визначених Списків № 2. З наданих позивачем довідок від 10 вересня 2019 року № 471 та від 20 березня 2020 року № 208 вбачається, що ОСОБА_1 інколи був зайнятий виконанням робіт у несприятливих умовах праці, передбачених Списком № 2, оскільки фактично у період з 23 червня 1998 року по 31 травня 2020 року позивач за виробничою необхідністю відпрацював 720 календарних днів на пільгових умовах повний робочий день. Позивач обізнаний, що його робоче місце не було включене до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників працівників зайнятих повний роботи день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, та під розписку ознайомлений про нарахування пенсійного забезпечення на загальних засадах. На підставі чого, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_1 зазначає, що його професія чітко визначена Списком № 2 та робочим місцем позивача є залізний кран, в кабіні якого позивач перебуває безпосередньо та упродовж всієї робочої зміни та виконує свої трудові обов`язки, це робоче м`ясце містить перелік шкідливих та небезпечних виробничих факторів, що підтверджено відомостями, які відображені в медичній картці позивача. Зміст доказів, як були надані позивачем до позовної заяви (трудова книжка, витяги з наказів, архівні довідки, медичні картки, накази (розпорядження)) беззаперечно свідчить про те, що позивач працював і працює в шкідливих умовах праці з а професією, зазначеною у списку № 2. Доводи ПАТ « Запорізький металургійний комбінат « Запоріжсталь» зводяться до власного тлумачення змісту Списку № 2 та необгрунтованих припущень.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22 грудня 2020 року, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року по цій справі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2021 року касаційну скаргу ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» задоволено частково, постанову Запорізького апеляційного суду від 22 грудня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (Т.2 а.с. 92-101).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведенсть обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_1 працює у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на посаді машиніста крану (крановика), яка відповідно до виписок із наказів комбінату від 25 травня 1995 року № 73, від 06 квітня 2001 року № 160 (із змінами, внесеними наказом від 26 листопада 2003 року № 394), від 20 березня 2006 року № 151 та від 17 березня 2011 року № 131 за результатами атестації робочих місць підтверджує право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, у зв`язку з чим дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовляє останньому у видачі довідки про спеціальний стаж, чим порушує законне конституційне право ОСОБА_1 на пільгове пенсійне забезпечення.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитись, виходячи з наступного.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист правлюдини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законниї інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що з 19 жовтня 1989 року ОСОБА_1 працює у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь».

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 у вказаний період позивач працював за наступними посадами: з 19 жовтня 1989 року (запис № 12) прийнятий стропальником 4 розряду в цех ремонту рухомого складу служби підйомно-транспортних механізмів Управління залізничного транспорту; з 22 березня 1991 року (запис № 13) переведений у тому ж самому цеху машиністом дизель-електричного залізничного крану 5 розряду; з 23 червня 1998 року (запис № 15) переведений у тому ж самому цеху машиністом крана (крановиком) 6 розряду (а.с.13-14).

З виписок з наказів ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 25 травня 1995 року № 73, від 06 квітня 2001 року № 160 (із змінами, внесеними наказом від 26 листопада 2003 року № 394), від 20 березня 2006 року № 151 та від 17 березня 2011 року № 131 за результатами атестації робочих місць видно, що професія машиніста крану (крановика) є такою, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 15-16).

Статтею 49 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

У статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці відомостей про стаж роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію. Ця довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які у свою чергу, визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

Згідно зі статтею 13 Закону України від 05 листопада 1991 року «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та розробленими на виконання постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення необхідні такі умови:- наявність відповідної професії у Списках № 1 або № 2; зайнятість повний робочий день (виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як упродовж 80% робочого часу); встановлення ступеня шкідливості й небезпечності праці за результатами атестації.

У справі, яка переглядається, встановлено, що відповідно до Списків, чинних на період роботи ОСОБА_1 у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», посада «машиніст кранів (крановик)» віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (код посади 2040200а-13790, 3.2.а).

У період з 1995 по 2016 рік з метою затвердження переліку посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» проводилась атестація робочих місць.

За результатами вказаної атестації наказом від 25 травня 1995 року № 73 посаду машиніст гусеничного крана шлакових відвалів у цеху ремонту рухомого (код 13790) (а.с. 85), від 06 квітня 2001 року № 160 машиніст кранів (крановик) в Управлінні залізничного транспорту, служба підйомно-транспортних машин дільниця експлуатації гусеничні крани шлакового відвалу (код 13790) (а.с. 92), від 20 березня 2006 року № 151 машиніст кранів (крановик) Управлінні залізничного транспорту, служба підйомно-транспортних машин дільницягусеничні крани шлакового відвалу (код 3.2.а) (а.с. 101), від 17 березня 2011 року № 131 машиніст кранів (крановик) цеху ремонту рухомого складу служба підйомно-транспортних машин дільниця експлуатації дізельні залізничні крани (код 3.2.а) (а.с. 110), від 29 лютого 2016 року № 307 підйомно-транспортних машин дільниця експлуатації дізельні залізничні крани (код 3.2.а) (а.с. 120) віднесено до Списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких діє право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, факт віднесення посади машиніст кранів (крановик), яку займає ОСОБА_1 , до Списку № 2 також підтверджується виписками з вищевказаних наказів (а.с. 15-16).

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про те, що відповідними доказами підтверджено, що ОСОБА_1 працює у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на посаді машиніста крану (крановик), яка за результатами атестації робочих місць протягом 1995-2016 років підтверджує право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Разом з тим, сам факт наявності в списках тієї чи іншої посади, яку займає особа, не дає права на призначення пільгової пенсії. Підставою для визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах є не тільки наявність професії у відповідному списку, а й зайнятість в умовах, передбачених списком, повний робочий день, оскільки необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є сукупність обставин, а саме: наявність професії у відповідному Списку, зайнятість в умовах, передбачених Списком, повний робочий день, а також підтвердження відповідних умов праці за результатами атестації робочих місць.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16 травня 2018 року в справі № 298/500/15-ц (провадження № 61-6690св18), від 19 вересня 2018 року в справі № 362/5157/16-ц (провадження № 61-13199св18).

Зобов`язуючи відповідача надати позивачу уточнюючу довідку на підтвердження спеціального трудового стажу про зайнятість у шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, суд першої інстанцій виходив з того, що робочим місцем ОСОБА_1 є залізничний кран, в кабіні якого позивач перебуває безпосередньо та упродовж усієї робочої зміни.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в позасудовому порядку неодноразово звертався до ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» із заявами, у яких просив видати йому уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до довідки ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 10 вересня 2019 року № 471 за період з 23 червня 1998 року по 31 серпня 2019 року ОСОБА_1 за виробничою необхідністю на підставі нарядів-путівок згідно із табелями обліку робочого часу фактично відпрацював на пільгових умовах повний робочий день за Списком № 2 684 календарних днів машиністом крану (крановик) 6 розряду, що передбачено Списком № 2 розділ ІІІ «Чорна металургія» підрозділ 2а «Виробництво сталі та феросплавів. Підготовка сполук та копрові роботи. Ремонт металургійних печей. Випалювання доломіту та вапна» позиція 3.2а (а.с. 45).

Відповідно до довідки ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 20 березня 2020 року № 208 ОСОБА_1 за період з 23 червня 1998 року по 28 березня 2020 року за виробничою необхідністю на підставі нарядів-путівок згідно із табелями обліку робочого часу фактично відпрацював на пільгових умовах повний робочий день за Списком № 2 706 календарних днів машиністом крану (крановик) 6 розряду, що передбачено Списком № 2 розділ ІІІ «Чорна металургія» підрозділ 2а «Виробництво сталі та феросплавів. Підготовка сполук та копрові роботи. Ремонт металургійних печей. Випалювання доломіту та вапна» позиція 3.2а (а.с. 48).

Відповідно до довідки ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 23 червня 2020 року № 363 ОСОБА_1 за період з 23 червня 1998 року по 31 травня 2020 року за виробничою необхідністю відпрацював на пільгових умовах повний робочий день за Списком № 2 720 календарних днів. У період з 23 червня 1998 року по 31 травня 2020 року фактично 7 294 календарних дні не був зайнятий 80 % робочого часу в несприятливих умовах та роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Тобто, відпрацював фактично 7 294 календарних дні на загальних підставах.

Весь період з 22 березня 1991 року по 22 червня 1998 року відпрацьовано ОСОБА_1 машиністом дизель-електричного залізничного крану на загальних підставах (а.с. 54).

Таким чином, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги з посилання на те, що суд першої інстанції не встановив зайнятість ОСОБА_1 повний робочий день (виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як упродовж 80% робочого часу) в несприятливих умовах та роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, та вищевказані докази не дослідив, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що в цій справі суд першої інстанції не дослідив зібрані у справі докази, що підтверджують умови роботи ОСОБА_1 за спірний період, зокрема первинні документи. Крім того, суд першої інстанції встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, а саме факт роботи ОСОБА_1 у шкідливих і важких умовах праці на підставі наказу про атестацію робочих місць, а не на підставі первинних документів.

Як вже зазначено вище, пільговий стаж ОСОБА_1 мав встановлюватись на підставі первинних документів, що підтверджують умови його роботи, таких як: табель обліку робочого часу, особова картка, штатний розклад, особові рахунки, нарядки - путівки, проте судом першої інстанції відповідні докази не досліджувались взагалі та не були оцінені при ухваленні рішення, що підтверджується їх змістом.

Натомість, з довідки ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» № 363 від 23 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 за період з 23 червня 1998 року по 31 травня 2020 року за виробничою необхідністю відпрацював на пільгових умовах повний робочий день за Списком № 2 - 720 календарних днів. В період з 23 червня 1998 року по 31 травня 2020 року позивач фактично 7294 календарних дні відпрацював на загальних підставах, не був зайнятий 80 % робочого часу в несприятливих умовах та роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Тобто, відпрацював фактично 7294 календарних дні на загальних підставах. В період з 22 березня 1991 по 22 червня 1998 року позивач працював машиністом дизель-електричного залізничного крану на загальних підставах.

Вищезазначена довідка видана ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на підставі особової картки позивача, штатного розкладу, особових рахунків, наряди- путівки, табеля обліку робочого часу, наказів про результати атестації робочих місць № 160 від 06 квітня 2001 року ( зареєстрований Держекспертизою умов праці Запорізької області від 25 квітня 2001 року), № 394 від 26 листопада 2003 року, № 151 від 20 березня 2006 року, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» в суді апляційної інстанції, надав копію електронного табелю обліку робочого часу ОСОБА_1 на пільгових умовах за період 2001 по 2020 роки, табель № 651 ОСОБА_1 зі змісту яких підтверджуються обставини зазначені в довідці ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 23 червня 2020 року № 363 ( т. 2 а.с. 128-150).

Вищезазначені обставини позивачем не спростовані, доказів того, що позивач весь спірний період працював повний робочий день (не менше 80% робочого часу) безпосередньо на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці позивачем не надано.

Позивачем ОСОБА_1 також не надано доказів на підтвердження того, що за час роботи він оскаржував дії підприємства щодо невірного нарахування йому заробітної плати, що він в період з 23 червня 1998 року по 31 травня 2020 року відпрацював 7294 календарних дні не на загальних підставах, а безпосередньо на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці .

З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивач в період з 23 червня 1998 року по 31 травня 2020 року працював у шкідливих умовах праці, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення повний робочий день за Списком № 2 лише 720 днів, тобто не був зайнятий 80 % робочого часу в несприятливих умовах та роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, тому для задоволення позовних вимог та зарахування повністю періоду роботи позивача з 22 березня 1991 року до дня подання позову до стажу роботи за Списком № 2 відсутні.

Посилання ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» в апеляційній скарзі на те, що постійне робоче місце позивача знаходилось на території комбінату, де умови роботи не відповідали умовам шкідливості та важкості для віднесення їх до визначених Списків № 2, спростовуються вищевказаними встановленими судом обставинами, у тому числі вищевказаними довідками від 10 вересня 2019 року № 471, від 20 березня 2020 року № 208, від 23 червня 2020 року № 363.

З огляду на зазнчене, доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

Таким чином, рішення суду першої інстанції не можна вважати законим та обгрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» та скасовує оскаржуване судове рішення, тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за поданя апеляційної скарги у розмірі 1261.20 грн, за подання касаційної скарги у розмірі 1681.60 грн, а всього 2942.80 грн.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 1, 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги відповідача ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» при вищевикладених обставинах та відмови позивачеві ОСОБА_1 в його позові у цій справі у повному обсязі, позивач ОСОБА_1 не має права на компенсацію за рахунок відповідача ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» у цій справі будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року в у цій справі скасувати. Прийняти нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», третя особа: головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про зобов`язання надати уточнюючу довідку про підтвердження праці у шкідливих умовах - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1261.20 грн, за подання касаційної скарги у розмірі 1681.60 грн, а всього 2942.80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 14 квітня 2022 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Кочеткова І.В. Маловічко С.В.