ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 678/13/20

Провадження № 22-ц/4820/469/22

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю прокурора,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2021 року, суддя Лазаренко А.В., у справі за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури, правонаступником якої є Летичівська окружна прокуратура, в інтересах держави до Меджибізької селищної ради, ОСОБА_1 , про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянки,

встановив:

У січні 2020 року заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури (в подальшому - заступник керівника Летичівської окружної прокуратури), звернувся в суд з позовом до Меджибізької селищної ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням сесії Меджибізької селищної ради від 10 травня 2019 року №12-71/2019 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства» площею 1,8 га (кадастровий номер :02:015:0025) та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с. Ярославка, Меджибізької селищної ради, Летичівського району, Хмельницької області. Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку зареєстровано 29 травня 2019 року.

Разом з тим, як зазначив прокурор, ОСОБА_1 на час отримання вказаної земельної ділянки вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для цього виду використання, оскільки на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 29 червня 2016 року №14-9138/14-17-СГ він отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :02:000:0606) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Катеринівської сільської ради, Веселинівського району, Миколаївської області. Крім того, ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03 листопада 2016 року №22-29227-СГ отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :06:001:0007) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Яворовецької сільської ради, Красилівського району, Хмельницької області.

ОСОБА_1 про використання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства селищну раду не повідомив, у зв`язку із чим земельна ділянка площею 1,8 га (кадастровий номер :02:015:0025), вибула із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності внаслідок незаконного повторного використання ним права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. З підстав вищевикладеного позивач просив визнати недійсним рішення сесії Меджибізької селищної ради від 10 травня 2019 року №12-71/2019, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,8 га (кадастровий номер :02:015:0025), що знаходиться за межами населеного пункту с. Ярославка, Меджибізької селищної ради, Летичівського району, Хмельницької області та витребувати вказану земельну ділянку на користь Меджибізької селищної ради.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2021 року позов задоволено. Визнано недійсним рішення сімдесят першої сесії сьомого скликання Меджибізької селищної ради №12-71/2019 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 10 травня 2019 року яким: затверджено ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 1,8 га (кадастровий номер :02:015:0025) за межами населеного пункту с. Ярославка, Меджибізької селищної ради, Хмельницького (Летичівського) району, Хмельницької області. Витребувано у ОСОБА_1 на користь Меджибізької селищної ради земельну ділянку загальною площею 1,8 га (кадастровий номер :02:015:0025) за межами населеного пункту с. Ярославка, Меджибізької селищної ради, Хмельницького (Летичівського) району, Хмельницької області. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд не звернув уваги на ту обставину, що зареєстровані на його ім`я земельні ділянки були незаконно отримані іншими особами від його імені. Крім спірної земельної ділянки інші земельні ділянки фактично ним не отримувались. Також зазначив, що склад суду, який розглядав дану справу повинен був заявити самовідвід з огляду на те, що суддя Лазаренко А.В., як слідчий суддя у кримінальному провадженні №0000032, відповідною ухвалою наклав арешт на спірну земельну ділянку, що викликає сумнів у неупередженості судді при розгляді цієї справи. Крім того, суд належним чином не перевірив повноваження прокурора на представництво держави у даному спорі, не звернув уваги на те, що прокурором не обґрунтовано в чому полягає бездіяльність компетентного органу Меджибізької селищної ради щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

У відзиві на апеляційну скаргу керівник Летичівської окружної прокуратури просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, як безпідставну, а рішення суду без змін. Зазначив, що ОСОБА_1 не надав доказів про те, що його підписи у заявах, поданих для отримання безоплатно у власність земельних ділянок, є підробленими, а дії відповідних посадових осіб Держгеокадастру є шахрайськими. Прокурор у даній справі виконує субсидіарну роль позивача, а розгляд клопотання слідчого у відповідному кримінальному провадженні слідчим суддею Лазаренко А.В. не є безумовною підставою для самовідводу судді при розгляді даної справи.

В судове засідання апелянт не з`явився, в письмовій заяві просив апеляційний суд розглянути справу за його апеляційною скаргою без його участі та без участі його представника, апеляційну скаргу підтримав.

Прокурор в суді заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 02 вересня 2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Томашуком С.А., який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 , подано заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність зі зміною виду використання з ведення підсобного селянського господарства на ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Яворовецької сільської ради, Красилівського району, Хмельницької області.

15 вересня 2016 року наказом №22-24372-СГ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення; місце розташування об`єкта землеустрою: із земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0001), яка розташована за межами населених пунктів Яворовецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області; орієнтовний розмір земельної ділянки - 2,0 га (п.1). Цільове призначення земельної ділянки до його зміни - для ведення підсобного сільського господарства; цільове призначення земельної ділянки після його зміни - для ведення особистого селянського господарства (п.2).

12 жовтня 2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області представником Тисячного Р.В., ОСОБА_2 подано заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним призначенням землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства державної власності площею 2,0 га, що розташована за межами населених пунктів Яворовецької сільської ради, Красилівського району, Хмельницької області, та передання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

03 листопада 2016 року наказом №22-29227-СГ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення (п.1). Змінено вид цільового призначення земельної ділянки з «для ведення підсобного сільського господарства (01.04)» на вид «для ведення особистого селянського господарства (01.03)» (п.2). Надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :06:001:0007) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Яворовецької сільської ради, Красилівського району, Хмельницької області (п.3).

08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Кізюн Т.А. право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0007 зареєстровано за ОСОБА_1

31 березня 2017 року до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшла заява від 27 березня 2017 року ОСОБА_1 , подана представником за довіреністю ОСОБА_3 , про надання йому, як учаснику АТО, дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Катеринівської сільської ради, Веселинівського району, Миколаївської області. Заявник повідомив, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не використав.

12 квітня 2017 року наказом №14-4253/14-17-СГ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності розташованої в межах території Катеринівської сільської ради, Веселинівського району, Миколаївської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0 га ріллі, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

22 червня 2017 року до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_1 від 22 червня 2017 року, подана представником за довіреністю ОСОБА_3 , про затвердження проекту землеустрою для передачі у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Катеринівської сільської ради, Веселинівського району, Миколаївської області. У заяві міститься вказівка про те, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за цільовим призначенням (особисте селянське господарство) ним не використано.

29 червня 2017 року наказом №14-9138/14-17-СГ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (п. 1). Надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,0 га, в тому числі ріллі площею 2,0 га (кадастровий номер :02:000:0606) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Катеринівської сільської ради, Веселинівського району, Миколаївської області (п.2).

12 липня 2017 року державним реєстратором Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0606 зареєстровано за ОСОБА_1 .

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 подав заяву до Меджибізької селищної ради, в якій просив відповідно до ст. 20 ЗК України надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення із зміною виду цільового призначення земельної ділянки з категорії земель сільськогосподарського призначення (угіддя, рілля, цільове призначення - для ведення фермерського господарства) в категорію земель сільськогосподарського призначення (цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства), що розташована за межами населеного пункту с. Ярославка, Летичівського району, Хмельницької області, орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі йому безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства. У даній заяві ОСОБА_1 також повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався.

29 листопада 2018 року рішенням 62 сесії сьомого скликання Меджибізької селищної ради, Летичівського району, Хмельницької області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» №125-62/2018, надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення; місце розташування об`єкта землеустрою: із земельної ділянки (кадастровий номер 0:02:015:0008), яка розташована за межами населеного пункту с. Ярославка, Меджибізької селищної ради, Летичівського району, Хмельницької області; орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0 га (п.1). Цільове призначення земельної ділянки до його зміни - для ведення фермерського господарства (01.02); цільове призначення земельної ділянки після його зміни - для ведення особистого селянського господарства (01.03).

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 . Меджибізькому селищному голові було подано заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8 га, кадастровий номер :02:015:0025, за межами населеного пункту с. Ярославка, Меджибізької селищної ради з подальшою передачею йому в приватну власність.

10 травня 2019 року рішенням сімдесят першої сесії сьомого скликання Меджибізької селищної ради, Летичівського району, Хмельницької області №12-71/2019 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8 га (кадастровий номер :02:015:0025) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту с. Ярославка, Меджибізької селищної ради, Летичівського району, Хмельницької області (п.1). Надано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,8 га (кадастровий номер :02:015:0025) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту с. Ярославка, Меджибізької селищної ради, Летичівського району, Хмельницької області (п. 2).

24 травня 2019 року державним реєстратором Меджибізької селищної ради, Летичівського району, Хмельницької області Гонтою Д.В. право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:015:0025 зареєстровано за ОСОБА_1 .

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що на час прийняття оскаржуваного рішення Меджибізької селищної ради №12-71/2019 від 10 травня 2019 року ОСОБА_1 уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки того ж цільового призначення в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок. ОСОБА_1 не доведено доказами його посилання на те, що підписи вчинені від його імені в заявах до органів Держгеокадастру щодо безоплатної приватизації земельних ділянок є підробленими. Прокурор виконує у даній справі субсидіарну роль та правомірно звернувся з позовом до суду з метою захисту законних інтересів держави, адже таке звернення спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

Передача та набуття у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в порядку безоплатної приватизації - це багатоетапна процедура, регламентована частинами 1, 6-9 ст. 118 ЗК України, що передбачає певні стадії: громадянин подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування; відповідний орган дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; розробляється проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відбувається формування земельної ділянки; відповідний орган приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Так, за змістом ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною першою статті 330 ЦК України встановлено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

В силу ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки станом на час ухвалення рішення сімдесят першої сесії сьомого скликання Меджибізької селищної ради від 10 травня 2019 року №12-71/2019 ОСОБА_1 на підставі наказів №14-9138/14-17-СГ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 29 червня 2017 року та №22-29227-СГ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03 листопада 2016 року вже отримав земельні ділянки площами по 2 га кожна для ведення особистого селянського господарства, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 скористався своїм правом, передбаченим ст. 116 ЗК України, повторно, тобто з порушенням визначеного земельним законодавством порядку.

З урахуванням встановлених обставин справи, вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України щодо способу захисту цивільного права, зокрема, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення права, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права держави у формі визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та витребування земельної ділянки від ОСОБА_1 є належним та ефективним.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, сформованою у постановах Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №365/364/18 та від 04.03.2021 року у справі №684/197/19.

Доводи апелянта ОСОБА_1 щодо підробки його підписів та шахрайських дій осіб, які без його відома подали від його імені заяви про отримання безоплатно у власність в межах норм приватизації земельних ділянок, на підставі яких ОСОБА_1 набув у власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки представники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 діяли від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі відповідних довіреностей, які не були визнані недійсними судом, у зв`язку з чим посилання апелянта в цій частині також є безпідставними.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами скарги про те, що у прокурора не було процесуальних підстав для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Положеннями частин четвертої, п`ятої статті 56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статуту позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади смт. Меджибіж.

Отже, первинним суб`єктом місцевого самоврядування та суб`єктом права комунальної власності є територіальна громада. З огляду на те що порушення інтересів територіальної громади відбулося внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування, який є одним зі співвідповідачів, незаконних рішень, прокурор звернувся до суду як самостійний позивач в інтересах держави, що виражаються в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, яка є власником земельної ділянки (постанова Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 330/1621/16-ц).

Таким чином, звертаючись до суду з указаним позовом й оскаржуючи, крім іншого, рішення Меджибізької селищної ради, на підставі якого ОСОБА_1 набув безоплатно у власність спірну земельну ділянку, прокурор самостійно обґрунтував необхідність захисту інтересів держави щодо цієї земельної ділянки та згідно зі статтею 56 ЦПК України набув статусу позивача.

Вказане узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (провадження 14-317цс19).

Інші доводи апелянта стосовно розгляду слідчим суддею Лазаренком А.В. клопотань органу досудового розслідування щодо арешту спірної земельної ділянки, на переконання суду, не є обґрунтованими, оскільки сам по собі розгляд такого клопотання не є обставиною, яка може викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді цієї справи.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповного встановлення усіх обставин справи слід визнати необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова