провадження № 22-ц/824/3556/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лагоднюк Ілони Олександрівни на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лагоднюк Ілони Олександрівни, заінтересована особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Лагоднюк І.О.від 20 травня 2021 року у ВП № 64659013 про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язати державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), допущені зазначеною постановою.

Скарга обґрунтована тим, що 20 січня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва на підставі постанови Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року видав виконавчий лист у справі №761/13847/20 (провадження №2/761/5704/2020) про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 шкоди у розмірі 200 000 грн. 01 березня 2021 року державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Лагоднюк І.О. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 64659013. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Лагоднюк І.О. від 20 травня 2021 року у ВП № 64659013 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначена постанова вмотивована тим, що у відповідності до статей 2, 4, 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб наділений спеціальним статусом, який передбачає законодавчо встановлену заборону (мараторій) щодо звернення стягнення на майно (кошти), будь-якого їх вилучення, накладення арешту чи іншого обмеження. Про існування вказаної постанови представник стягувача дізнався 25 травня 2021 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. Скаржник вказує, що державний виконавець довільно трактує ст. 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки вказана стаття не містить жодної правової норми, яка б встановлювала мораторій на задоволення будь-яких вимог кредиторів. Вказана стаття лише певним чином обмежує Фонд у розпорядженні грошовими коштами на власний розсуд. Поряд з цим, ч. 3 ст. 16 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що шкода, заподіяна внаслідок бездіяльності Фонду (його працівників), професійної помилки уповноваженої особи відшкодовується Фондом в загальному порядку. Таким чином, виконавчий документ про стягнення заподіяної шкоди з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має бути виконаний в загальному порядку. Крім того, державний виконавець підійшов до виконання своїх обов`язків формально, не здійснивши всіх необхідних дій, направлених на виконання відповідного рішення та при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу діяв всупереч порядку, встановленому чинним законодавством.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Лагоднюк І.О. від 20 травня 2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №64659013. В іншій частині скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Лагоднюк І.О. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неправильне застосування норм законодавства та на підставі висновків, що не відповідають дійсним обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги державний виконавець зазначає, що відповідно до відповіді МВС України за боржником зареєстровано транспортні засоби. Згідно законодавства майно є державним та перебуває у господарському віданні. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Згідно ч. 3 ст. 3 зазначеного закону Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, у тому числі рахунки умовного зберігання (ескроу), а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - банках України. Відповідно до відповіді ДФС від 01 березня 2021 року на запит про наявні рахунки у боржника відкрито три діючі рахунки в НБУ.Враховуючи зазначене, 19 квітня 2021 року державним виконавцем направлено платіжні вимоги до НБУ для примусового списання коштів із зазначених рахунків за виконавчим листом №761/13847/20 від 20 січня 2021 року. 24 квітня 2021 року до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшло клопотання представника стягувача ОСОБА_2 , у якому зазначено про наявність ще одного рахунку боржника, не вказаного у відповіді ДФС від 01 березня 2021 року. Враховуючи зазначене, 05 травня 2021 року державним виконавцем направлено платіжні вимоги до НБУ для примусового списання коштів із зазначеного рахунку також. У відповідь на зазначене НБУ 11 травня 2021 року повернуто платіжні вимоги у зв`язку з тим, що кошти Фонду не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для цілей, визначених законом. Таким чином, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 серпня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва на підставі постанови Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року видав виконавчий лист про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 шкоду в розмірі 200 000 грн. (а.с. 6, Т.1).

25 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення (а.с.41, Т.1).

01 березня 2021 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Лагоднюк І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64659013, на підставі виконавчого листа №761/13847/20, виданого 20 січня 2021 року (а.с. 7-8, Т.1).

Відповідно до відповіді МВС України від 01 березня 2021 року за боржником зареєстровано транспортні засоби.

Відповідно до відповіді ДФС України від 01 березня 2021 року про наявні рахунки у боржника зазначено, що Фонд гарантування вкладів юридичних осіб має одинадцять рахунків (а.с. 11-12, Т.1).

19 квітня 2021 року Шевченківським ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надіслано до НБУ вимогу про примусове списання коштів з рахунку боржника, а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . (а.с 13-15).

27 квітня 2021 року до Шевченківським ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про направлення одночасно одинадцяти платіжних вимог, в яких зазначити всі одинадцять рахунків, в тому числі і рахунок НОМЕР_4 (який відповідно інформації з офіційного сайту боржника є діючим поточним рахунком).

05 травня 2021 року Шевченківським ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надіслано до НБУ вимогу про примусове списання коштів з рахунків боржника НОМЕР_4 .

18 травня 2021 року НБУ повернуто без виконання платіжні вимоги відповідно до п. 2.18 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджено постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (зі змінами) та відповідно до ст. 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якою кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не підлягають вилученню і можуть використовуватись Фондом виключно для цілей, визначених цим Законом (а.с. 66-71, Т.1).

20 травня 2021 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Лагоднюк І.О. в рамках ВП № 64659013 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.9-10, Т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Приймаючи рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець не дотримався вимог закону про виконавче провадження на що обґрунтовано посилається скаржник у своїй скарзі.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким, зокрема, є юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 4 вищевказаного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2, 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Зазначених вимог закону державний виконавець не дотримався, а, відтак, суд першої інстанції надав вірну правову оцінку оскаржуваній постанові, дійшовши висновку про наявність підстав до задоволення скарги.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лагоднюк Ілони Олександрівни залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2022 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.