АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року

м. Чернівці

справа № 727/12053/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Конецька Д.Г.

позивачка ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 23 лютого 2022 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Літвінова О.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь 26 187 гривень 38 копійок в рахунок відшкодування понесених додаткових витрат на дитину.

Посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , за час шлюбу, у сторін народилася донька ОСОБА_3 . Донька є повнолітньою та продовжує навчання у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича. Вартість такого навчання щорічно складає 22 200 гривень.

Відповідач періодично допомагав ОСОБА_3 матеріально, однак ця допомога мала нерегулярний характер. Останнім часом така допомога відповідачем не надається.

ОСОБА_2 здоровий, матеріально забезпечений, має у власності нерухоме майно та спроможний сплачувати аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно.

На утриманні відповідача перебуває малолітня дитина, народжена в іншому шлюбі.

За навчання ОСОБА_3 позивачка сплатила кошти в сумі 33 850 гривень. Також з 2019 року позивачка сплатила кошти в сумі 15 404 гривні 75 копійок на діагностику та лікування ОСОБА_3 та 3520 гривень на її оздоровлення. Вважає, що половину таких коштів слід стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 23 лютого 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 13 грудня 2021 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на доньку ОСОБА_3 в сумі 7702 гривень 38 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд, враховуючи матеріальний стан сторін, та той факт, що відповідач є здоровою працездатною особою, прийшов до висновку, що аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно забезпечать належний фізичний та моральний розвиток ОСОБА_3 , не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру та не порушить права відповідача.

Суд також врахував факт невизнання відповідачем позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про стягнення додаткових витрат на ОСОБА_3 в сумі 16 925 гривень скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з відповідача таких витрат. В решті рішення просить залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення в частині, яка оскаржується, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачка надала докази того, що відповідач спроможний оплатити половину витрат на навчання доньки, однак суд першої інстанції не надав оцінки таким доказам.

Суд першої інстанції також не врахував, що витрати позивачки на навчання дитини є такими витратами, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інший учасник справи відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10 червня 2003 року серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ОСОБА_3 проживає з позивачкою ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 27 липня 2020 року №23/3925 (а.с.13).

Відповідно до довідки Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича №148 від 10 грудня 2021 року ОСОБА_3 є студенткою II курсу, спеціальність «Міжнародна інформ.», факультету історії, політології та міжнародних відносин денної форми навчання Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича на контрактній основі, календарний термін навчання з 14 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року (а.с.14).

Згідно з договором №11-35 від 27 серпня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Чернівецьким національним університетом імені Юрія Федьковича, вартість навчання ОСОБА_3 щороку складає 22 200 гривень (а.с.15).

З платіжного доручення №99 від 3 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_4 сплатила за навчання ОСОБА_3 11 100 гривень (а.с.17).

З квитанції від 13 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_3 11 100 гривень (а.с.17).

З квитанції від 18 серпня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_3 11 650 гривень (а.с.18).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в позові про стягнення додаткових витрат на навчання ОСОБА_3 в сумі 16 925 гривень.

Однак суд першої інстанції не обґрунтував рішення в цій частині та не зробив мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Враховуючи викладене, навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Отже, в позові про стягнення додаткових витрат на навчання ОСОБА_3 слід відмовити з підстав, які зазначені вище.

З огляду на вказане помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що половину додаткових витрат на навчання ОСОБА_3 , які понесла позивачка, можна стягнути з відповідача відповідно до положень статті 185 СК України.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 1 квітня 2020 року у справі №521/16268/18.

Помилковим є також аргумент апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що відповідач може сплатити половину витрат на навчання доньки. Вказана обставина не має правового значення для вирішення даного спору.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції в частині, яка оскаржується, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його в цій частині слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В решті рішення в частині, яка оскаржується, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 23 лютого 2022 року в частині, яка оскаржується, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення в частині, яка оскаржується, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 14 квітня 2022 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна