справа № 208/6600/21
№ провадження 2/208/1017/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді - Івченко Т.П.,

за участі - секретаря судового засідання Задьори В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини»,-

встановив:

1.Позиція позивача.

У серпні 2021 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач ОСОБА_3 , просить:

-стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на корить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 45 822 гривні 14 копійок;

-стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на професійну правничу допомогу 2 724 гривні 00 копійок.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 25 березня 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_4 від даного шлюбу у подружжя народилася дитина ОСОБА_4 . 18 жовтня 2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська винесено судовий наказ по справі № 208/6716/19, яким вирішено стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 жовтня 2019 року і до повноліття дитини. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2020 року визначено місце проживання дитини разом з матір`ю. 28 травня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано згідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська. Позивач та відповідача проживають окремо один від одного. Спільна малолітня дитина сторін по справі проживає разом з матір`ю. Аліменти, які отримує позивач починаючи з листопада 2020року становлять: 1353,08 грн. за листопад 2020 року, 1328,25 грн. за грудень 2020 року, 1328,25 грн. за січень 2021 року, 1328,28 грн. за лютий 2021 року, 2042,16 грн. за березень 2021 року, 1952,35 за квітень 2021 року. Вказаний період виплати аліментів свідчить про їх зменшення в порівнянні з іншим періодом березень 2020 року по жовтень 2020 року. Позивач пояснює таке зменшення розміру сплачуваних аліментів тим, що Заводським районним судом м. Дніпродзержинська почалося слухання у справі №208/5484/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача про поділ спільного майна подружжя а саме - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,7 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м., вартістю 376 244,00 грн.; автомобілю марки MITSUBISHI модель LANCER, 2004 року випуску, вартістю 185 032,00 грн.; автомобілю марки ВАЗ 2121, 1987 року випуску, вартістю 79 300,00 грн.; грошових коштів, що перебувають у третіх осіб в сумі 650 000,00 грн., в сумі 300 000,00 грн. та в сумі 156 901,62 грн., що еквівалентно 5 700,00 доларів США, згідно з встановленим курсом НБУ на день звернення до суду. Всього на суму 1 106 901,62 грн. При цьому, станом на час подання даної позовної заяви - місце роботи батька дитини не змінилося. Окремо, позивач звертає увагу на наявність у відповідача грошових коштів, що перебувають у третіх осіб в сумі 650 000,00 грн., в сумі 300 000,00 грн. та в сумі 156 901,62 грн., що еквівалентно 5 700,00 доларів США, які було задекларовано відповідачем згідно щорічної декларації відповідача за 2019 рік, що розміщена в Єдиному Державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Позивач зазначає, що на теперішній час існує наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати позивача на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про це свідчать витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, а саме спортивного спорядження та спортивного одягу, оскільки ОСОБА_4 займається художньою гімнастикою у Спортивній школі «Зевс» з 27 серпня 2020 року та згідно довідки від 26 липня 2021р. підтверджується, що дитина забезпечена необхідними для зайнять речами, а отже вказані речі вже придбані за кошти позивача, а семе: гімнастичний купальник 2 шт. - 8000, 00 гр.; гімнастичний комбінезон 1 шт,- 5500,00 грн.; носки білі 10 шт. - 270,00 грн.; змінне взуття 1 пара - 450,00 грн.; получешки 2 пари - 860,00 гр.; футболка 1 шт. -320,00 грн.; булави Chaccot 1 пара - 1520,00 грн.; м`яч Pastorelli 1 шт. - 2600.00 грн.; чехол для м`яча 1 шт. - 680,00 грн., чехол для обруча 1 шт. - 915,00 гр.; чехол для булави 1 шт.-300,00 грн.; сумка спортивна 1 шт. - 990,00 грн; навантажувач для ніг 1 пара - 285,00 грн.; подушка для розтяжки 1 шт. - 280,00 грн.; резинка 1шт. - 440,00 грн.; наколінник 1 пара - 610,00 грн.; чехол для палиці 1шт. - 350,00 грн.; барабан для стрічки 1 шт. - 640,00 грн. Крім того, за навчання художньою гімнастикою у Спортивній школі «Зевс» сплачена абонентська плата: 653,27 грн.; 919,14 грн., 100,50 грн., 75,38 грн., 1130,65 грн., 763,82 грн., 914,57 грн. Дитина - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , запрошується на спортивні збори з художньої гімнастики, які відбудуться: Турція (Аланья) - червень 2021 року, загальна 8 днів/7 ночей (проїзд, проживання, харчування включено) вартість 16000,00 грн.; Болгарія - 2021 року, загальна кількість днів (проїзд, проживання, харчування включено); смт Лазурне, база відпочинку «Сонячний» - з 13 серпня 2021 року по 22 серпня 2021 року вартість 10350,00 грн. Сплачено позивачем 7889,45 грн. та 2487,50 грн. На підтвердження зазначених витрат позивачем долучено квитанції. Також, ОСОБА_4 , протягом жовтня 2020 року по травень 2021 року приймала участь у наступних змаганнях з художньої гімнастики: Нікополь, жовтень 2020 року, у відкритій першості СК «Ніка»; Дніпро, листопад 2020 року, у відкритій першості СК «Зевс», Осіннє чарування; Дніпро, грудень 2020 року, у відкритій першості СК «Зевс», Зимова серія; Дніпро, лютий 2021 року, у відкритій першості СК «Зевс», Зимове чарування; Дніпро, травень 2021 року, у відкритій першості СК «Зевс», пам`яті Людмили Колесової. Для підготовки для участі в змаганнях ОСОБА_4 , необхідно проходити додаткові заняття - 4-5 разів на тиждень. Для розвитку професійних навичок, ОСОБА_4 , необхідна участь у змаганнях 2-3 рази на місяць - вартість від 2000,00 грн. до 3000,00 грн. Всього позивачем витрачено на навчання доньки художньою гімнастикою 44044,28 гри., та потрібно витратити на спортивні збори 16000,00 грн. (Турція) та 15000,00 грн. на участь у змаганнях з серпня 2021 року по грудень 2021 року , (1000,00 грн. на місяць. * три рази * 5 місяців). Також, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається у в МКЗК «Дніпровська дитяча художня школа № 2» з 01 вересня 2020 р. по теперішній час. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання. Оплата за навчання проводиться регулярно і складає 500,00 грн. на місяць. Отже, позивачем витрачено з 01 вересня 2020 р. по 01 серпень 2021р. всього 5500,00 грн. (11 місяців * 500,00 грн.). Окрім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчалася з 01 вересня 2019 року у модельній агенції «Glori School» про це видана довідка від 17 січня 2020 року, згідно якої підтверджується що оплату за навчання проводить мати ОСОБА_3 . Згідно квитанцій сплачено: 1940,00 грн., 1500,00 грн., 500,00 грн., 750,00 грн., 1760,00 грн., 750,00 грн., 1350,00 грн., 750,00 грн., 950,00 грн., 850,00 грн., всього - 11 100,00 грн. Позивач зазначила, що понесені нею витрати за заняття художньою гімнастикою суму 44044,28 грн., підготовкою у модельній школі на суму 11 100,00 грн., та у художній школі на суму 5500,00 грн., та потрібно витратити на спортивні збори 16000,00 грн. (Турція) 15000,00 грн. на участь у змаганнях з художньої гімнастики з серпня 2021 року по грудень 21 року. З урахуванням ст. 141 СК України, яка визначає, що батьки мають рівні права та зв`язки щодо дітей, сума додаткових витрат яка підлягає стягненню з відповідача становить 45822,14 грн (91644,28 грн /2).

2. Позиція відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 11 листопада 2021 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.82-84). Згідно до змісту, просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат а утримання дитини» відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що зменшення або збільшення розміру аліментів відбувається через різну суму нарахованої заробітної плати. 18 жовтня 2019 року судовим рішенням вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2019 року і до повноліття дитини. Даний судовий наказ виконується у повному обсязі без будь-яких порушень. На виконання зазначеного судового наказу із заробітку відповідача щомісячно утримується встановлений розмір аліментів. Відповідач зазначив, що працює, інших видів доходу не має. Систематично відвідує свою доньку. Надає матеріальну допомогу доньці, приймає участь у її вихованні , придбанні особистих речей та одягу. Звертає увагу суду, що позивач з 26 жовтня 2020 року не отримує доходу, а тому, майже всі витрати на дитину здійснює за кошти, що отримує від відповідача, які складаються з аліментів та додаткових коштів. Щодо заощаджень відповідача відповідно до даних НАЗК за 2019 рік. В травні 2019 року позивач мала намір здійснювати підприємницьку діяльність, переконала відповідача надати їй кошти на відкриття салону (кабінету) в м. Дніпро з майбутнім оформленням права власності об`єкту саме на позивача, оскільки у позивача є власна квартира у м. Дніпро, де на даний час вона здійснює надання косметологічних послуг. На переконання позивача, відповідач у травні 2019 року надав їй кошти у розмірі 650 000,00 грн. про що відповідачем зазначено у декларації НАЗК за 2019 рік. Згідно даних опублікованих в розділі 12 Щорічної декларації за 2019 рік (на сайті НАЗК) вказано, що власником коштів в сумі 650 000,00 грн є саме ОСОБА_1 . Вказана сума коштів зазначена як «запозичені третім особам», через те що позивач не надала інформацію куди вона витратила кошти в сумі 650 000,00 грн. Про вказаний факт свідчить те, що одразу після припинення шлюбних відносин, позивач зареєструвалась як приватний підприємець та розпочала підприємницьку діяльність в м. Дніпро. Також, Позивач змінила місце проживання переїхавши у власну квартиру в м. Дніпро та змінила загальноосвітню школу для навчання нашої неповнолітньої донечки на м. Дніпро. Відповідач зазначив, що не ухиляється від надання матеріальної допомоги, приймає участь у вихованні та утриманні неповнолітньої доньки (сплата аліментів, щотижневі прогулянки з донькою, придбання донечці особистих речей та одягу). У відмінності від позивача, не намагався за весь час проживання окремо збирати факти підтвердження надання додаткових коштів саме їй (доньці) та придбання речей для доньки. Позивач в розрахунок додаткових витрат на утримання дитини включила витрати не підтверджені належним чином про оплату за речі, які начебто оплачені через необхідність для розвитку дитини. Наявність додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Всупереч вимогам СК України, до позовної заяви позивач додала лише 5 банківських чеків. Додані чеки та квитанції не засвідчені належним чином відділенням банку. Відповідачем у травні 2019 року позивачу надані кошти у розмірі 650 000,00 грн. на власні збереження на той період у відповідача залишилося 300 000,00 грн. про що зазначено в розділі 12 щорічної декларації за 2019 рік. Відповідач працює на державному підприємстві «38 відділ інженерно-технічних частин» та отримує заробітну плату з якої утримуються аліменти на користь позивача. Інших видів доходу не має. Залишок від отриманої заробітної плати та залишок від заощаджених коштів відповідач витрачає на своє утримання, лікування та оздоровлення. На обстеження та лікування хвороби головного мозку відповідачем витрачається значна сума коштів. В червні 2021 року відповідача прооперовано. Проходження реабілітації та подальше лікування хвороби потребує значних витрат. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Враховуючи викладене позовні вимоги ОСОБА_1 . Вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з матеріалами позовної заяви до ОСОБА_2 «про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини» (а.с.1-5).

22 вересня 2021 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.61).

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України (а.с.68-69).

Ухвалою від 22 жовтня 2021 року клопотання ОСОБА_1 «про витребування доказів» задоволено (а.с.71-72).

08 листопада 2021 року через канцелярію суду на виконання ухвали від 22 жовтня 2021 року надійшла інформація від Територіального сервісного центру МВС № 1244 Головного сервісного центру МВС в Дніпропетровській області (а.с.78).

08 листопада 2021 року через канцелярію суду на виконання ухвали від 22 жовтня 2021 року надійшла інформація від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.80).

11 листопада 2021 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.82-84).

23 листопада 2021 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с.100).

07 грудня 2021 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (а.с.104-108).

07 грудня 2021 року через канцелярію суду позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відкладення судового засідання з метою підготовки заяви про збільшення позовних вимог (а.с.133).

22 лютого 2022 року через канцелярію суду позивачем ОСОБА_1 подано заяву згідно до змісту якої позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити, додаткових заяв, клопотань не має. Розгляд справи просить проводити без її участі та без застосування засобів технічної фіксації. (а.с.137).

4. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у шлюбі зареєстрованому 23 квітня 2016 року Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 92, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Від даного шлюбу позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданим 13 квітня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 282 (а.с.6).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року, справа № 208/205/21 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.12-13).

Згідно судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року, справа № 208/6716/19, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 жовтня 2019 року і до повноліття дитини (а.с.8).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2020 року, справа № 208/1439/20 - визначено місце проживання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за її місцем проживання чи перебування (а.с.9-11).

Згідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ВП № 60600807 за яким боржником є ОСОБА_2 , сформований станом на 09 червня 2021 року заборгованість відсутня (а.с.14).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 27 серпня 2020 року займається художньою гімнастикою 5 разів (12 годин) на тиждень у Спортивній школі «Зевс», має необхідне знаряддя для занять, що підтверджується довідкою від 26 липня 2021 року (а.с.18).

Згідно до довідки від 28 липня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запрошується на спортивні збори з художньої гімнастики, які відбудуться:

-Турція (Аланья) червень 2021 року, загальна 8 днів/7 ночей (проїзд, проживання, харчування включно);

-Болгарія 2021 року, загальна кількість днів (проїзд, проживання, харчування включно);

-смт. Лазурне, база відпочинку «Сонячний» - з 13 серпня по 22 серпня 2021 року.

Крім того, ОСОБА_4 , протягом жовтня 2020 року по травень 2021 року приймала участь у наступних змаганнях з художньої гімнастики:

-Нікополь, жовтень 2020 року, у відкритій першості СК «Ніка»;

-Дніпро, листопад 2020 року, у відкритій першості СК «Зевс», Осіннє чарування;

-Дніпро, грудень 2020 року, у відкритій першості СК «Зевс», Зимова серія;

-Дніпро, лютий 2021 року, у відкритій першості СК «Зевс», Зимове чарування;

-Дніпро, травень 2021 року, у відкритій першості СК «Зевс», пам`яті ОСОБА_5 .

Для підготовки для участі у змаганнях ОСОБА_4 необхідно проходити додаткові заняття 4-5 разів на тиждень. Для розвитку професійних навичок ОСОБА_4 необхідно приймати участь у змаганнях 2-3 рази на місяць (а.с.19).

Згідно до довідки від 17 січня 2020 року ОСОБА_4 навчається у модельній агенції «Glori School» з 01 вересня 2019 року. Оплату за навчання проводить мати ОСОБА_1 , всі питання з навчання вирішує мати. Супровід дитини на виступах, які проводяться в інших містах України, проводиться матір`ю. Мати бере активну участь у житті дитини (а.с.45).

Згідно до довідки від 14 травня 2021 року ОСОБА_4 навчається в МКЗК «Дніпровська дитяча художня школа № 2» з 01 вересня 2020 року. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання. Оплата за навчання проводиться регулярно і складає 500,00 грн. на місяць (а.с.49).

23 липня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Лекс Експерт» в особі голови об`єднання Чабаненко Валерії Тарасівни та ОСОБА_1 укладений договір про надання правової допомоги № 128 (а.с.53-54).

Дорученням № 136 від 23 липня 2021 року ОСОБА_6 , яка є адвокатом згідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3968 від 08 листопада 2018 року надання юридичної та правової допомоги, в тому числі судовий супровід у всіх судових справах та виконання всіх юридично вагомі дій в інтересах ОСОБА_1 , згідно з умовами договору про надання правової допомоги №128 від 23 липня 2021 року (а.с.55).

Згідно акту №1 приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №128 від 23 липня 2021 року клієнт оплачує виконавцю кошти на загальну суму 3632,00 грн. в межах договору №128 від 23 липня 2021 року (а.с.56).

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює на Державному підприємстві «38 Відділ інженерно-технічних частин», займає посаду фахівець з режиму секретності, дохід за період з 01 січня 2021 року по 31 жовтня 2021 року склав 131 254,76 грн., з яких:

-нараховано 131 254,76 грн.;

-утримано податків 25 594,70 грн.;

-сума з якої утримуються аліменти 105 660,06 грн.;

-утримано аліментів 25% (згідно постанови ВП №60600807 від 16 січня 2020 року) 26 415,02 грн.,

що підтверджується довідкою від 11 листопад 2021 року №67 (а.с.85).

Згідно до довідки про доходи від 11 листопад 2021 року № 68, дохід ОСОБА_2 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року склав 243 166,42 грн. (а.с.99).

Згідно до роздруківки відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (детальна інформація про фізичну особу-підприємця) ОСОБА_1 , вид діяльності надання послуг перукарнями та салонами краси, запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 26 жовтня 2020 року, номер запису 001027660, підстава власне рішення (а.с.109).

5. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно дост. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. ст. 180, 192 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі N 520/12681/17 "Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково".

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У Постанові Верховного Суду від 8 травня 2018 року у справі N 272/118/17-ц висловлено наступну правову позицію: "В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. При цьому позивач повинна довести їх необхідність".

6. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Малолітня донька сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання дитини визначено судовим рішенням від 17 липня 2020 року у справі № 208/1439/20 (а.с. 9-11).

Як встановлено в ході розгляду справи, з врахуванням позицій викладених сторонами та наданими ними доказів, з відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини за заявою позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти згідно до Судового наказу від 18 жовтня 2019 року у справі № 208/6716/19 (а.с. 8), розмір яких становить 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до її повноліття, починаючи з 18 жовтня 2019 року.

Виходячи зі змісту ст.ст. 180, 181 СК України, аліменти є спосіб утримання дитини тим із батьків дитини, який проживає від дитини окремо.

Таким чином, фактично рішенням суду Судовим наказом від 18 жовтня 2019 року у справі № 208/6716/19 підтверджено що відповідач ОСОБА_2 бере участь в утриманні дитини.

Зазначений факт підтверджено відзивом відповідача, та розрахунком долученим стороною позивача щодо виконання відповідачем судового рішення про сплату аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі (а.с. 14, 82-84).

Так, згідно до довідки про доходи від 11 листопада 2021 року № 68, ОСОБА_2 працює у ДП «38 Відділ інженерно-технічних частин» дохід за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року склав 243 166,42 грн., з яких утримано аліментів 60533,95 грн. (а.с.99).

Як вбачається із наведених розрахунків у довідці - розміру аліментів, що стягується із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , вони є значно вищими від встановленого гарантованого державною мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, згідно до ч.2 ст. 181 СК України, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, як встановлено в ході судового розгляду, крім витрат з оплати аліментів, відповідач посилається на те, що ним несуться додаткові витрати з утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в тому числі на вартісні подарунки (а.с. 98), та його стан здоров`я є таким, що він вимушений витрачати гроші на своє лікування та обстеження, що підтверджено медичними документами (а.с. 91-97), що стороною позивача не спростовано.

Предметом спору є додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які заявлені стороною позивача шляхом звернення до суду із даним позовом, який підтриманий стороною позивача як стягнення одноразової суми додаткових витрат.

Так, відповідно до статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналізуючи положення ст.185 СК України можна дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини, за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Як роз`яснено у пункті 18 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

У Постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

В цьому контексті, суд звертає увагу на те, що предметом доказування у справах даної категорії є особливі обставини (розвиток здібностей дитини, її хвороба, тощо) та як наслідок додаткові грошові витрати на дитину, які несе один із батьків, а також розмір таких.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі за № 61/37659/цс18 та Постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі за № 757/16914/17.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.

Суд вважає, що позивачем по справі, якою заявлено вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, повинно бути доведено наявність таких додаткових витрат, з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України.

При цьому, судом враховується, що при зверненні із позовом, стороною позивача не доведено і жодним доказом не підтверджено розмір особистих доходів (або їх відсутність), склад сім`ї сторони позивача, як на час звернення із позовом до суду так і під час розгляду справи в суді. При цьому, обґрунтування заявлених стороною позивача вимогах ґрунтується на офіційно підтверджених розмірах доходів відповідача, та розміру сплачених ним аліментів на утримання дитини.

Оскільки тягар доказування понесених позивачем фактичних витрат, з врахуванням обраного способу захисту одноразової суми заявленої як додаткових витрат на дитину, тобто як вже понесених позивачем, покладено саме на позивача, то заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Такі додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання сторони позивача ОСОБА_1 на те, що донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , займається художньою гімнастикою з 27 серпня 2020 року, та має необхідне одяг, взуття, знаряддя, для занять, відповідачем не спростовано і підтверджено наданими довідками (а.с. 18-19), але з боку позивача не доведено і жодним належним та допустимим доказом не підтверджено факт понесення позивачем заявлених витрат на їх придбання, не наведено розрахунку розміру таких витрат, та період їх придбання.

Долучені до позовної заяви позивачем скріншоти інтернет сторінок (а.с. 21-32), не можуть бути прийняті як доказ понесених фактичних витрати стороною позивача на придбання вище зазначеного одягу, взуття, знаряддя тощо, як додаткових витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як вони не узгоджуються із приписами ст.ст. 76-81 ЦПК України, а мають лише інформативний характер.

Так позивачем на обґрунтування своїх вимог про стягнення понесених додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано наступні докази:

- дублікат чека від 06 березня 2021 року, TS211257, номер квитанції Р24АР24АС1841, платник ОСОБА_1 , сума 100,50 грн., отримувач ОСОБА_7 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.33);

- дублікат чека від 02 березня 2021 року, TS211257, номер квитанції Р24АР24АС7562, платник ОСОБА_1 , сума 75,38 грн., отримувач ОСОБА_7 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.33);

- дублікат чека від 06 червня 2021 року, TS211257, номер 1130,65 грн., номер квитанції Р24АР24АС3806, отримувач ОСОБА_8 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.33);

- дублікат чека від 10 травня 2021 року, TS211257, номер квитанції Р24АР24АС2539, платник ОСОБА_1 , сума 763,82 грн., отримувач ОСОБА_8 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.34);

- дублікат чека від 24 квітня 2021 року, TS211257, номер квитанції Р24АР24АС2539, платник ОСОБА_1 , сума 914,57 грн., отримувач ОСОБА_8 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.34);

- дублікат квитанції № Р24АС7865 від 23 липня 2021 року, відправник ОСОБА_1 , сума 7889,45 грн., одержувач - ОСОБА_8 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.36);

- дублікат чека від 01 жовтня 2019 року, TS211257, номер квитанції Р24А, платник ОСОБА_1 , сума 1940,00 грн., отримувач ОСОБА_9 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.46);

- дублікат чека від 29 листопада 2019 року, TS211257, номер квитанції 1793-5144-3703-0344, платник ОСОБА_1 , сума 1500,00 грн., отримувач ОСОБА_9 , призначення платежу поповнення картки/рахунку (а.с.46);

- дублікат чека від 09 грудня 2019 року, TS211257, номер квитанції 1803-5326-2463-0920, платник ОСОБА_1 , сума 500,00 грн., отримувач ОСОБА_9 , призначення платежу поповнення картки/рахунку (а.с.46);

- дублікат чека від 12 грудня 2019 року, TS211257, номер квитанції Р24А, платник ОСОБА_1 , сума 750,00 грн., отримувач ОСОБА_9 , призначення платежу - переведення на карту (а.с.46);

- дублікат чека від 09 січня 2020 року, TS211257, номер квитанції 1834-4614-2845-0813, платник ОСОБА_1 , сума 1760,00 грн., отримувач ОСОБА_9 , призначення платежу поповнення картки/рахунку (а.с.47);

- дублікат чека від 12 січня 2020 року, TS211257, номер квитанції Р24А, платник ОСОБА_1 , сума 750,00 грн., отримувач ОСОБА_9 , призначення платежу - переведення на карту (а.с.47);

- дублікат чека від 09 лютого 2020 року, TS211257, номер квитанції Р24АР24А189608092С60785, платник ОСОБА_1 , сума 1350,00 грн., отримувач ОСОБА_9 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.47);

- дублікат чека від 07 березня 2020 року, TS211257, номер квитанції Р24АР24А232462064С77154, платник ОСОБА_1 , сума 750,00 грн., отримувач ОСОБА_9 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.47);

- дублікат чека від 15 червня 2020 року, TS211257, номер квитанції Р24АР24А410621625С25159, платник ОСОБА_1 , сума 950,00 грн., отримувач ОСОБА_9 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.48);

- дублікат чека від 20 липня 2020 року, TS211257, номер квитанції Р24АР24АС16427, платник ОСОБА_1 , сума 850,00 грн., отримувач ОСОБА_9 , призначення платежу - переведення особистих коштів (а.с.48).

Як стверджує позивач, дитина ОСОБА_4 навчається у спортивній школі «Зевс», проте жодним належним доказом який би був оформлений саме від юридичної особи спортивної школи «Зевс», як зареєстрованої в передбаченому законом порядку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до справи з боку позивача не долучено.

Перелічені дублікати чеків, квитанції (а.с. 33-36) подані стороною позивача на підтвердження своєї позиції, суд не може прийняти як належні та допустимі докази понесення позивачем додаткових витрат на утримання дитини, оскільки заявлені чеки та квитанції не містять даних, що зазначені суми коштів перераховані позивачем на користь фізичних осіб є коштами за навчання малолітньої доньки - ОСОБА_4 художньою гімнастикою, як про це заявляє позивач ОСОБА_1 , так як зазначені чеки підтверджують факт перерахування позивачем коштів фізичним особам особистих коштів, а не коштів на рахунок Спортивної школи «Зевс», як школу художньої гімнастики, так як у графі «призначення платежу» зазначено «переведення особистих коштів», «переведення на карту», або «поповнення картки/рахунку».

Скріншоти переписки (а.с. 35, 37-43), мають інформаційний характер, і також не можуть бути прийняті судом як доказ понесення позивачем додаткових витрат на дитину ОСОБА_10 .

Щодо роздрукованих скріншотів з Інтернет ресурсу із зображенням спортивного одягу, взуття, спортивного знаряддя та вартості даних товарів (а.с.21-32), суд також не може ці роздруківки прийняти як належні та допустимі докази, понесення позивачем таких витрат, з врахування заявлених позовних вимог позивачем про разову суму додаткових витрат на утримання дитини, що передбачає доведення факту понесення таких витрат позивачем, оскільки зазначені скріншоти не підтверджують факт придбання позивачем даних товарів за зазначеними цінами, та понесення таких витрат як додаткових витрат за навчання доньки ОСОБА_4 .

Надана позивачем довідка від Модельної агенції «Glory School» від 17 січня 2020 року (а.с. 45), містить відомості про те, що ОСОБА_3 , 1977 року народження, проводить оплату за навчання донько ОСОБА_4 , з 01 вересня 2019 року.

В той же час, дана довідка (а.с. 45), по-перше: видана на ім`я ОСОБА_3 , в той час як позивачем є ОСОБА_1 ; по-друге: не містить підтвердження розміру будь-якої суми сплаченої за навчання дитини ОСОБА_11 у модельній агенції в період з 01 вересня 2019 року по дату видачі довідки на користь модельної агенції, або будь-якого її представника, а тому також в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, не може бути прийнято судом як допустимий і належний доказ того, що позивачем ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання дитини, без визначення їх розміру, а долучені дублікати чеків (а.с. 46-48) також підтверджують лише те, що ОСОБА_1 здійснені або переводи на карту, або поповнено рахунок фізичної особи, без зазначення призначення платежу який би мав доказове значення що стосується саме понесення витрат на дитину ОСОБА_11 .

Так, з довідки МКЗК «Дніпровська дитяча художня школа № 2» від 14 травня 2021 року № 63 (а.с. 49), вбачається що ОСОБА_11 дійсно навчається в зазначеній художній школі, та має забезпечення всім необхідним для навчання, та визначено розмір плати за навчання за місяць як 500,00 гривень, із зазначенням того, що оплата проводиться регулярно.

Але із зазначеної довідки не можливо встановити, ким саме проводить така оплата, та в якому розмірі і за який період, яку суму складає, станом на 14 травня 2021 року, тобто на дату її видачі. Також, згідно довідки (а.с. 49), вона також видана на ім`я особи ОСОБА_3 , при цьому прізвище позивача ОСОБА_12 . Та до вказаної довідки позивачем також не долучено жодного доказу понесення таких витрат саме позивачем на користь художньої школи за вказаний період, із зазначенням сум платежів, що в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, також не може бути прийнято судом як доказ фактично понесених саме позивачем заявлених витрат на оплату навчання доньки в художній школі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

А тому в цій частині заявлених вище вимог позивач не позбавлена можливості у разі отримання належних та допустимих доказів на захист своїх порушених, невизнаних або оспорених прав.

В той же час, стороною позивача надані товарні чеки (а.с. 44), як докази понесення витрати на проведення оплати за придбання речей та зарядь для заняття.

Так, при продажі товарів і наданні послуг продавець видає покупцю розрахунковий документ: товарний чек, розрахункову квитанцію або чек РРО, якщо використовує касовий апарат. Вважається, що розрахунковий документ підтверджує факт купівлі й оплати товару/послуги, а також повернення товарів/грошей, засвідчує перехід права власності на товар від продавця до покупця. Товарні чеки використовують у роздрібній торгівлі при розрахунках готівкою, продавець видає їх покупцям фізособам і СПД. Товарний чек нефіскальний документ, для покупця ФОП на загальній системі підтверджує факт купівлі товарів за готівку, потрібен для підтвердження витрат або повернення товару.

Враховуючи що оригінали зазначених товарних чеків наявні та зберігаються у позивача, і містять данні про те, що придбано «…обмотка для обруча, лосины, палочка, лента, обруч, полутапочки, лосины, тренажер…», а саме:

- товарний чек від 20 квітня 2021 року, загальна сума 745,00 грн. (а.с.44);

- товарний чек від 15 березня 2021 року, загальна сума 2370,00 грн. (а.с.44);

- товарний чек від 27 лютого 2021 року загальна сума 985,00 грн. (а.с.44),

які за своїм змістом доводять понесення заявлених витрат позивачем, як додаткових витрат на доньку ОСОБА_4 , що пов`язано з її навчанням художньою гімнастикою, на загальною сумою 4100,00 грн., а тому суд приймає заявлені докази як доказ в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Враховуючи, що обов`язок кожного із батьків щодо утримання дитини до її повноліття є рівним, і інших доказів які б спростували цю рівність (довідки про доходи позивача, склад сім`ї позивача, стан її здоров`я, тощо) не надано, тому суд вважає що понесені витрати підлягають покладенню на кожного із батьків порівну.

Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.ст.182,192 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивачем доведено понесені додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_4 загальною сумою 4100,00 грн., з урахуванням ст. 141 СК України, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину в розмірі 2050,00 гривень - половина від сплаченої та підтвердженої належними та допустимими доказами позивачем від заявленої суми.

В іншій частині позовні вимоги позивача, є такими що жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому задоволенню в цій частині не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 становить 2 270 гривень 00 копійок.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, сумою задоволених позовних вимог позивача є сума у розмірі 2050,00 грн, отож при розподілі судових витрат береться до уваги сума задоволених позовних вимог, сума фактично сплаченого судового збору та сума заявлених позовних вимог, та розраховується за формулою: 2050,00 грн. (загальна сума задоволених позовних вимог у справі) х (помножити) 908,00 грн. (судовий збір) : (розділити) 45822,14 грн. (загальна сума, яка заявлена до стягнення позивачем) = 40,62 грн.

Суд здійснивши підрахування за вищевказаної формулою встановив, що судовий збір за подання позивачем позову у розмірі 908,00 грн розподіляється таким чином:

- на позивача покладається судовий збір у розмірі 867,38 грн;

- на відповідача покладається судовий збір у розмірі 40,62 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 3. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених сум витрат на правничу допомогу позивачем надано:

-договір про надання правової допомоги року № 128 від 23 липня 2021 року (а.с.53-54);

-акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 128 від 23 липня 2021 року. Вартість виконаних робіт складає 3632,00 грн. (а.с.56). Згідно до змісту позовних вимог, позивач зазначає суму витрат на правову допомогу 2724,00 грн. (а.с.4).

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу підтверджено, а сума понесених позивачем витрат становить 2724,00 грн. Сума витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам, сумою задоволених позовних вимог позивача є сума у розмірі 2050,00 грн, отож при розподілі судових витрат береться до уваги сума задоволених позовних вимог, сума витрат на правничу допомогу та сума заявлених позовних вимог, та розраховується за формулою: 2050 (загальна сума задоволених позовних вимог у справі) х (помножити) 2724,00 грн. (витрати на правничу допомогу) : (розділити) 45822,14 (загальна сума, яка заявлена до стягнення позивачем) = 121,86 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2 050 (дві тисячі п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , понесені витрати на правову допомогу у розмірі 121 (сто двадцять одна) гривня 86 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 - в дохід держави судовий збір у розмірі 40 (сорок) гривень 62 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 - в дохід держави судовий збір у розмірі 867 (вісімсот шістдесят сім) гривень 38 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Івченко Т. П.