08.04.2022 Єдиний унікальний номер 205/8202/21
Єдиний унікальний номер судової справи:205/8202/2021
Номер провадження: 2/205/1013/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалю суду від 23.09.2021 року вищезазначений позов був залишений без руху, а позивача повідомлено про необхідність у строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, усунути недоліки у позові та роз`яснено, що в разі не усунення таких недоліків позов буде визнаний неподаним та повернутий їй.

Зокрема, у вказаній ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23.09.2021 року судом у тому числі, було вказано на те, що відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та подані суду в копіях письмові докази, що є додатком до позовної заяви не засвідчено підписом позивача (її представника) із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвала про залишення позовної заяви без руху від 23.09.2021 року, була отримана позивачем, і 15.11.2021 року до суду від такого учасника справи надійшли матеріали позову на виконання вказаної ували суду. Разом із цим, оглядом таких матеріалів, судом встановлено, що недоліки такої позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 23.09.2021 року, усунуті так і не були.

Зокрема, із наданих позивачем документів встановлено, що до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3 776 грн. 10 коп., за яким платником виступає не позивач по справі, а громадянин ОСОБА_3 . При цьому, до позовної заяви не додано доказів, які свідчать про наявне у такій особі право сплачувати судовий збір від імені позивача.

Оскільки недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 23.09.2021 року, були усунуті лише частково, то відповідною ухвалою суду від 19.11.2021 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, знов була залишена без руху, та надано позивачеві строк для усунення недоліків, визначених в ухвалі суду 10 (десяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Як вбачається із матеріалів справи, вказана ухвала суду від 19.11.2021 року була направлена позивачу на адресу, вказану у позовній заяві, проте, згідно поштової довідки про причини повернення/досилання форми Ф.20, не була нею отримана та повернута до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.п. 99, 102 постанови Кабінету Міністрів від 05 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. В об`єкті поштового зв`язку вручаються рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, не вручені адресатам під час доставки додому.

Таким чином, не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження відповідачу поштової кореспонденції від органу судової влади, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що ухвала позивачем не отримана з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, позивач реалізувавши своє право на звернення до суду, досить тривалий період, не вживав заходів щодо добросовісного користування належними йому правами і неухильного виконання процесуальних обов`язків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки, недоліки, зазначені в ухвалі суду, позивач не усунула, а тому позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу.

При цьому, суд роз`яснює позивачеві, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - визнати неподаною та повернути позивачеві з доданими матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.В. Мовчан