У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Бедьо В.І.

за участі секретаря судових засідань Пазяк С.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника Майстренко Н.М.

представника боржника Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради Рутковського С.В.

представника суб`єкта оскарження Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) - державного виконавця Кушнір А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) від 18.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 64628495 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеною скаргою, в якій ставить наступні вимоги: визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) від 18 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №64628495, зобов`язати державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вжити заходів для примусового виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року у справі за №308/7598/20 у виконавчому провадженні за №64628495.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що 12 лютого 2021 року Ужгородським міськрайонним судом ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення з комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради компенсації, пов`язаної із втратою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яке в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про примусове виконання рішення суду від 12 лютого 2021 року, оскільки в присутності адвоката 15 лютого 2021 року керівником комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради йому було відмовлено в поновленні на роботі.

За заявою ОСОБА_1 24 лютого 2021 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року ВП №64604115.

26 лютого 2021 року ОСОБА_1 був присутнім при примусовому виконанні вказаного рішення суду в комунальному некомерційному підприємстві «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради разом із державним виконавцем Ужгородського MB ДВС Кушнір А.І.

Однак, наказ про поновлення його на посаді лікаря-патологоанатома йому при виконанні не вручено, в трудовій книжці зроблено запис, у якому не зазначено про поновлення його на посаді у КНП «Закарпатський протипухлинний центр», що суперечить вимогам статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» і свідчить про ухилення керівника закладу охорони здоров`я від виконання рішення суду від 12 лютого 2021 року у справі за №308/7598/20.

Ні 15 лютого, ні 26 лютого 2021 року при примусовому виконанні рішення скаржника не було допущено до роботи, натомість було заборонено проходити до приміщень закладу через відсутність актуального тесту на COVID-2019.

З цих підстав скаржник звернувся до державного виконавця із клопотанням про застосування до керівника закладу заходів відповідальності в межах виконавчого провадження в порядку частини другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак не отримав відповіді на його клопотання, натомість 30 березня 2021 року отримав в Ужгородському MB ДВС (м. Ужгород, вул. М. Заньковецької, 10) примірник постанови державного виконавця від 18 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №64628495, згідно з яким встановлено фактичне повне виконання рішення.

Скаржник акцентує увагу на тому, що згідно з позицією Верховного Суду для того, щоб виконавче провадження по виконанню рішення суду про поновлення на посаді було закінчене, роботодавець, окрім видачі наказу та внесення запису в трудову книжку, має також довести факт допуску працівника до робочого місця.

Оскільки, в даному випадку державний виконавець не переконався та не отримав підтверджень (доказів) від боржника про повне виконання судового рішення і допуск ОСОБА_1 до виконання його обов`язків, однак закінчив провадження, тому вважає постанову державного виконавця Кушнір А.І. про закінчення виконавчого провадження за №64628495 від 18 березня 2021 року незаконною та такою, що винесена передчасно, що слугувало підставою для її оскарження до суду.

В судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у змісті скарги.

Представник суб`єкта оскарження Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) - державний виконавець Кушнір А.І. в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги з мотив її безпідставності та необґрунтованості. Свою правову позицію виклала у відзиві на скаргу від 11.05.2021 року. Так представник суб`єкта оскарження вказує, що 24.02.2021 року до Ужгородського МВ ДВС надійшов виконавчий лист № 308/7598/20, виданий Ужгородським міськрайонним судом 18.02.2021 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-патологоанатома ПАВ комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради з дня звільнення - з 26.05.2020 року. 24.02.2021 року державним виконавцем Кушнір А.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 02.03.2021 року на адресу Ужгородського МВ ДВС надійшло повідомлення боржника ПАВ комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради про фактичне виконання рішення суду з копіями наказу про поновлення на роботі від 12.02.2021 року та записом у трудовій книжці, що свідчить про фактичне виконання рішення до відкриття виконавчого провадження. Також представник суб`єкта оскарження акцентує увагу на змісті ст.65 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої рішення про поновлення на роботі вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім того вона звертає увагу на те, що вказаним законом не передбачено обов`язок боржника доводити виконавцю факт допуску працівника до робочого місця.

Представник боржника Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради Рутковський С.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги у зв`язку її безпідставністю. Свою правову позицію обґрунтував у письмових поясненнях на скаргу від 08.04.2022 року. Так, представник боржника пояснив, що на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду по справі № 308/7598/20 від 12.02.2021 року ОСОБА_1 було поновлено на роботі негайно на посаді лікаря-паталогоанатома ІНФОРМАЦІЯ_1 . Листом від 24.02.2021 року державного виконавця Кушнір А.І. було повідомлено про виконання рішення суду негайно ще до відкриття виконавчого провадження. Передано особисто в руки ОСОБА_2 та передано до ДВС через канцелярію копії наказу про поновлення на роботі позивача та копію дублікату трудової книжки ОСОБА_1 із записом про поновлення на роботі, а також платіжні доручення про перерахунок ОСОБА_1 виплат втраченого заробітку згідно рішення суду, які позивач на той момент вже отримав, а отже був обізнаний про виконання відповідачем рішення суду ще 15.02.2021 року. Відсутність на робочому місці позивача та його не бажання працювати і виконувати свої функціональні обов`язки та свідомо створення ним конфліктної ситуації на переконання представника є неприпустимим. Позивач неодноразово перебував на території підприємства, зокрема 15, 16, 17 лютого 2021 року в різних приміщеннях підприємства, однак свідомо не з`являвся на робочому місці, хоча доступ позивачу до робочого місця був забезпечений, перешкод позивачу у виконанні ним функціональних обов`язків ніким не здійснювалось. Також повідомив суд, що в зв`язку з задоволенням касаційної скарги Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради по справі №308/7598/20 постановою Верховного суду від 09 лютого 2022 року по справі №308/7598/20 скасовано Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів від 25.05.2020 року № 129/К «Про продовження випробувального терміну лікарю-патологоанатому» та № 130/К «Про звільнення», поновлення на посаді, стягнення компенсації, пов`язаної із втратою середнього заробітку під час вимушеного прогулу та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.

Крім того за клопотаннями учасників судового процесу в судовому засіданні було допитано в якості свідків голову профкому та лікаря Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради ОСОБА_3 , заступника директора з економічних питань Соломенцева Євгенія Ярославовича, завідувача патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради ОСОБА_4 .

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що їй, як голові профкому у даному закладі повідомили, що на підставі рішення суду ОСОБА_1 було поновлено на роботі, однак такий без поважних причин не з`являвся на робоче місця для виконання покладених на нього професійних обов`язків. Свідок стверджує, що особисто запрошувала ОСОБА_1 на засідання профкому для розгляду цього питання, однак останній відмовився надавати будь-які пояснення з цього приводу. Скаржник натомість їй пояснював, що йому не показали робоче місце та не надали всіх необхідних документів на підтвердження його поновлення на роботі. Також пояснила, що не була присутня при оголошенні наказу про поновлення на роботі ОСОБА_1 , як і не бачила розписку ОСОБА_1 про те, що йому доведений до відома наказ про поновлення.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що 12.02.2022 року було попереджено ОСОБА_1 про його поновлення на роботі та необхідність явки на робоче місце. Також пояснила, що робоче місце скаржника не змінилось, вимоги до нього також залишались попередніми. Всупереч поновленню ОСОБА_1 на робоче місце не з`являвся, у зв`язку з чим вона писала відповідні доповідні. Разом з тим пояснила, що наказ про поновлення ОСОБА_1 на роботі особисто не бачила, які і не була присутньою про ознайомленні ОСОБА_1 з цим наказом.

Допитаний в якості свідка заступник директора з економічних питань Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 15, 16, 17 лютого 2022 року приходив у заклад, йому пояснили, що він поновлений на роботі, пропонували ознайомитись із наказом про поновлення і пояснювали, що він повинен пройти на робоче місця для виконання обов`язків. Також пояснив, що особисто він ОСОБА_1 з наказом не ознайомлював. Разом з тим стверджує, що ОСОБА_1 замість того, щоб пройти на своє робоче місце для виконання обов`язків в корпус, який йому добре відомий, де він попередньо працював, де був вільний доступ, намагався потрапити до директора, в той корпус, де дійсно доступ з початку пандемії був обмежений у зв`язку з вжиттям протикарантинних заходів. Також повідомив про вчинення сварок скаржником у приймальні директора.

Суд, заслухавши пояснення скаржника та його представника, представника суб`єкта оскарження, представника боржника, свідків по справі, дослідивши зміст скарги та додані до неї письмові докази, встановив наступне.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року у справі № 308/7598/20 частково задоволено позов ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради, а саме визнано незаконним та скасовано наказ комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради від 25.05.2020 №129/К «Про продовження випробувального терміну лікарю-патологоанатому»; визнано незаконним та скасовано наказ комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради від 25.05.2020 №130/К «Про звільнення»; поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-патологоанатома ПАВ комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради, з дня звільнення з 26.05.2020; стягнуто з комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 154614,46грн; ухвалено рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання; стягнуто з комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради в дохід Державного бюджету України 2454,14 грн. судового збору.

Постановою державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Кушнір А.І. від 24.02.2021 року в рамках виконавчого провадження ВП № 64628495 при примусовому виконанні виконавчого листа № 308/7598/20, виданого 18.02.2021 року Ужгородського міськрайонного суду, відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Кушнір А.І від 18.03.2021 року закінчено виконавче провадження № 64628495 з виконання виконавчого листа № 308/7598/20 від 18.02.2021 року на підставі вимог п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку фактичним повним виконанням рішення.

02.04. 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на постанову державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Кушнір А.І. від 18.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 64628495, в якій ставить наступні вимоги:

- визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) від 18 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №64628495;

- зобов`язати державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вжити заходів для примусового виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року у справі за №308/7598/20 у виконавчому провадженні за №64628495.

Узагальнивши обґрунтування скарги ОСОБА_1 суд встановив, що підставою оскарження постанови державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кушнір А.І. є незаконне на його думку закінчення виконавчого провадження №64628495 з примусового виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року у справі за №308/7598/20 про його поновлення на посаді лікаря-патологоанатома ПАВ комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради, з дня звільнення з 26.05.2020.Так, скаржник стверджує, що наказ про поновлення його на роботі йому не було вручено, в трудовій книжці зроблено запис, у якому не зазначено про поновлення його на посаді у КНП «Закарпатський протипухлинний центр», скаржника фактично не було допущено до роботи що суперечить вимогам статті 65 Закону України «Про виконавче провадження». Так скаржник акцентує увагу на тому, що для того, щоб виконавче провадження по виконанню рішення суду про поновлення на посаді було закінчене, роботодавець, окрім видачі наказу та внесення запису в трудову книжку, має також довести факт допуску працівника до робочого місця, чого в даному випадку державний виконавець не зробив та не отримав підтверджень (доказів) від боржника про повне виконання судового рішення, що слугувало підставою для її оскарження до суду.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Надавши правову оцінку діям державного виконавця Кушнір А.І. Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) при виконанні рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року у справі за №308/7598/20 у виконавчому провадженні за №64628495, суд виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Державний виконавець Кушнір А.І. в судовому засіданні пояснила, що 02.03.2021 року на адресу Ужгородського МВ ДВС надійшло повідомлення боржника ПАВ комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради ( а.с. 17) про фактичне виконання рішення суду з копіями наказу про поновлення на роботі від 12.02.2021 року та записом у трудовій книжці, що свідчило про фактичне виконання рішення у справі за №308/7598/20 до відкриття виконавчого провадження.

Судом також досліджено копію наказу директора Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради Русин А. від 12.02.2021 року № 28/к про поновлення на роботі ( а.с. 18), яким на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12.02.2021 року ОСОБА_1 поновлено на посаді лікаря-патологоанатома патологоанатомічного виділення на 1, 0 ставки з 26.05.2020 та наказано виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 154614,46 грн.

Представник боржника Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради Рутковський С.В. в судовому засіданні пояснив, що оскільки був безпосередньо присутнім на проголошенні рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-паталогоанатома, тому вжив всіх заходів для його негайного виконання та на підставі його відомостей 12.02.2021 року директором Русин А. був виданий наказ про поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді.

Скаржник ОСОБА_1 категорично не згідний з вказаними доводами сторони боржника та пояснив в судовому засіданні, що 16.02.2021 року подав директору Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради Русину А заяву про поновлення на роботі( а.с. 60) та забезпечення його робочим місцем у патолого-анатомічному відділі підприємства,довести до відома функціональні обов`язки, однак відповіді на таку заяву не отримав.

Сторона боржника вказану обставину заперечила, надавши копію повідомлення № П-05/01-19 від 19.02.2021 року ( а.с. 84) на заяву ОСОБА_1 датовану 15.02.2021 роком, в якому зазначено, що з повідомлення представника підприємства ОСОБА_6 , який був присутнім на оголошенні рішення суду від 12.02.2021 року, стало відомо про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-патологоанатома, що слугувало підставою для винесенення наказу 28/К про поновлення 12.02.2021 року враховуючи негайність виконання рішення суду.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні пояснили, що вказаний наказ директора Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради Русин А. від 12.02.2021 року № 28/к про поновлення на роботі не був доведений до відома ОСОБА_1 і його не було фактично допущено до його робочого місця. Скаржник повідомив, що 15.02.2022 приходив до установи разом з адвокатом, однак його не допустили до директора ОСОБА_7 та не повідомили про винесення наказу про поновлення.

Свідок ОСОБА_3 пояснила в судовому засіданні, що їй, як голові профкому, у даному закладі повідомили, що на підставі рішення суду ОСОБА_1 було поновлено на роботі, однак такий без поважних причин не з`являвся на робоче місце для виконання покладених на нього професійних обов`язків. Також пояснила, що не була присутня при оголошенні наказу про поновлення на роботі ОСОБА_1 , як і не бачила розписку ОСОБА_1 про те, що йому доведений до відома наказ про поновлення.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що 12.02.2022 року було попереджено ОСОБА_1 про його поновлення на роботі та необхідність явки на робоче місце. Також пояснила, що робоче місце скаржника не змінилось, вимоги до нього також залишались попередніми. Всупереч поновленню ОСОБА_1 на робоче місце не з`являвся, у зв`язку з чим вона писала відповідні доповідні. Разом з тим пояснила, що наказ про поновлення ОСОБА_1 на роботі особисто не бачила, які і не була присутньою про ознайомленні ОСОБА_1 з цим наказом.

Допитаний в якості свідка заступник директора з економічних питань Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 15, 16, 17 лютого 2022 року приходив у заклад, його пояснили, що він поновлений на роботі, пропонували ознайомитись із наказом про поновлення і пояснювали, що він повинен пройти на робоче місця для виконання обов`язків. Також пояснив, що особисто він ОСОБА_1 з наказом не ознайомлював. Разом з тим стверджує, що ОСОБА_1 замість того, щоб пройти на своє робоче місце для виконання обов`язків в корпус, який йому добре відомий, де він попередньо працював, де був вільний доступ, намагався потрапити до директора, в той корпус, де дійсно доступ з початку пандемії був обмежений у зв`язку з вжиттям протикарантинних заходів.

Узагальнюючи пояснення свідків, суд приходить до висновку, що такі обізнані з 12.02.2021 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі, озвучували скаржнику про необхідність виконання покладений на нього професійних обов`язків, однак жоден з них безпосередньо при оголошенні наказу від 12.02.2021 року № 28/к про поновлення на роботі ОСОБА_1 чи його врученні не був.

Суд констатує, що дійсно існують суперечності в поясненнях скаржника та боржника щодо обставин вручення ОСОБА_1 наказу від 12.02.2021 року № 28/к про поновлення на роботі ОСОБА_1 . Клопотань про виклик представника відділу кадрів, на якого було покладено обов`язок доведення до відома ОСОБА_1 про його поновлення на роботі, заявлено не було.

Сторона скаржника стверджує, що ОСОБА_1 не було фактично допущено до його робочого місця.

Суб`єкт оскарження та всі допитані в судовому засіданні свідки вказаний факт заперечили.

Так представник боржника пояснив, що ОСОБА_1 був присутнім на оголошенні рішення суду, тобто був обізнаний про негайність його виконання рішення про поновлення на роботі. Також про факт виконання рішення суду свідчить здійснення негайної виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць, що підтверджується відповідними платіжними доручення про перерахунок коштів, що були надані державному виконавцю, що скаржник не заперечив та не спростував у судовому засіданні.

Скаржник ОСОБА_1 , як і допитані свідки показали, що 15, 16, 02.2021 року скаржник приходив до установи Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради.

Скаржник стверджував, що не був фактично допущений до робочого місця та не повідомлений про покладені на нього професійні обов`язки.

Разом з тим суд констатує, що у вказані заявником дні згідно всіх пояснень учасників судового процесу ОСОБА_1 не був допущений в адміністративний корпус до директора у зв`язку веденими карантинними обмеженнями через пандемію.

Однак суд звертає увагу на те, що жодних відомостей чи доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не було допущено також до його робочого місця, що розташоване в корпусі патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» матеріали справи не містять.

Суд критично розцінює доводи сторони скаржника, що йому не було показане його робоче місце та не повідомлено функціональні обов`язки, адже в даному конкретному випадку рішенням суду ОСОБА_1 було поновлено на посаді, яку він займав раніше і відповідно був обізнаний про покладені на нього обов`язки.

ОСОБА_1 стверджує, що в установі було незаконно виписано нову трудову книжку, в яку і здійснено запис на виконання рішення суду від 12.02.2022 року всупереч тому, що він таких клопотань не подавав і не повідомляв про її втрату.

Разом з тим скаржник не надав жодних доказів того, що в добровільному порядку подавав до відділу кадрів установи належну йому трудову книжку для можливості здійснення фіксації його поновлення на роботі.

Крім того в судовому засіданні суду надано постанову Верховного суду від 09 лютого 2022 року по справі №308/7598/20, якою скасовано Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів від 25.05.2020 року № 129/К «Про продовження випробувального терміну лікарю-патологоанатому» та № 130/К «Про звільнення», поновлення на посаді, стягнення компенсації, пов`язаної із втратою середнього заробітку під час вимушеного прогулу та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.

Разо мз тим, що стосується доводів скаржника про порушення його прав при повторному звільненні, оскільки у нього не відбирали пояснення щодо поважності його відсутності на роботі, засідання профкому з цього питання було проведено без необхідного кворуму, без виплати коштів за відпустку, то суд приходить до переконання, що такі не стосуються предмету розгляду даної скарги і тому суд не вбачає підстав для надання їм оцінки.

В даному конкретному випадку предметом дослідження у скарзі є виключно дії державного виконавця під час виконання рішення у справі № 308/7598/20.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Матеріалами справи підтверджується, що 02.03.2021 року на адресу Ужгородського МВ ДВС надійшло повідомлення боржника ПАВ комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради про фактичне виконання рішення суду з копіями наказу про поновлення на роботі від 12.02.2021 року та записом у трудовій книжці, що свідчить про фактичне виконання рішення до відкриття виконавчого провадження, що слугувало підставою для закриття виконавчого провадження.

Як пояснили скаржник, його представник та державний виконавець 26 лютого 2021 року вони були присутні в комунальному некомерційному підприємстві «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради, де їм вже було повідомлено про винесення наказу про звільнення ОСОБА_1 .

Таким чином, суд констатує, що 15.02.2022 року, 16.02.2022 року державний виконавець не був присутнім у комунальному некомерційному підприємстві «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради і тому не міг бути обізнаний про обставини вручення наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді та про обставини його фактичного допуску( чи не допуску) до робочого місця.

Натомість 26.02.2021 року державному виконавцю було повідомлено боржником, що наказом від 17.02.2021 року ОСОБА_1 звільнений із займоної посади, у звязку з чим відповідно державний виконавець був обмежений у можливості вчиняти будь-які дії в рамках виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Узагальнюючи все вищевикладене, суд приходить до переконання, що матеріали скарги не містять даних щодо порушень з боку державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Кушнір А.І. в рамках виконавчого провадження ВП № 64628495 при примусовому виконанні виконавчого листа № 308/7598/20, виданого 18.02.2021 року Ужгородського міськрайонного суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені у скарзі факти не знайшли свого підтвердження в суді, а тому скарга є необґрунтованою і в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) від 18.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 64628495 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13.04.2022 року

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо