Провадження № 22-ц/811/2913/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шандри М.М.

суддів Левика Я.А., Копняк С.М.

розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2021 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИЛА:

04.12.2019 позивач звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційних витрат, 3 % річних.

Просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 по 31.12.2018 в розмірі 13 583,14 грн, інфляційні втрати в розмірі 3 339,97 грн та 3% річних в розмірі 783,96 грн, всього - 17 707,07 грн.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 по 31.12.2018 в розмірі 13 583,14 грн, інфляційні втрати в розмірі 3 339,97 грн та 3% річних в розмірі 783,96 грн, всього - 17 707,07 грн, а також стягнути 1 762,00 грн судового збору.

Позов обґрунтовував тим, що відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Це також підтверджує довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописки (Ф2), видана 17.11.2015 за № 7878 ЛМКП «Тополя-406», та має своє ліжко-місце, а також довідка ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 8 від 09.07.2019. Житловий будинок АДРЕСА_2 обладнаний вузлом обліку теплової енергії на опалення, тобто лічильником фірми «Dantoss» заводський № НОМЕР_1 , що підтверджується Актом № 1544 від 10.10.2006, паспортом на теплолічильник. Факт надання послуг з централізованого опалення до житлового будинку (гуртожитку) АДРЕСА_2 підтверджується актами про включення системи теплопостачання від 22.10.2014, від 09.10.2015, від 12.10.2016, від 10.10.2017, від 22.10.2018.

3 01 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» споживачу ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 , а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даних послуг з метою їх оплати.

Відповідачка надані житлово-комунальні послуги не оплачувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Зазначав, що у зв`язку з тим, що відповідачка не виконувала свого обов`язку щодо сплати вартості наданих послуг, 21.12.2016 ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 по 30.11.2016.

26.12.2016 Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ № 466/10791/16-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 5754,36 грн та 689,90 грн судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.03.2017 даний судовий наказ скасовано та роз`яснено ЛМКП «Львівтеплоенерго» право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.03.2019 видано судовий наказ № 466/2434/19 на повторне звернення ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період 01.12.2016 по 31.12.2018 в сумі 11 952, 71 грн та 192,10 грн судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.04.2019 вищевказаний судовий наказ скасовано та роз`яснено ЛМКП «Львівтеплоенерго» право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду та просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2021 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго».

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з зазначеним рішенням суду першої інстанції, вважає рішення суду таким, що не відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що послуги теплопостачання були подані до будинку, у якому знаходиться квартира відповідачки, в якій вона зареєстрована, також у будинку встановлений будинковий лічильник, на підставі якого відбувається нарахування за надані послуги.

Таким чином, апелянт не погоджується з твердженням суду про те, що між виконавцем та споживачем не виникли відносини, що породжують цивільні права і обов`язки.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Судом установлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_3 , згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку (Ф2), виданої 17.11.2015 за №7878 ЛМКП «Тополя-406» та довідки ЛМКП «Львівтеплоенерго» №8 від 09.07.2019 (а.с.12-13).

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22 січня 2015 року у справі № 466/2414/14 у задоволенні позову Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою АДРЕСА_3 , відмовлено (а.с.111).

Згідно акту обстеження умов проживання від 09 квітня 2021 року та 21 травня 2021 року комісія в складі депутата Глинянської міської ради Бандровської І.В, сусідів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , старости Заставнянського Старостинського округу Костіва Олега Богдановича провели обстеження житлово-побутових умов сім`ї гр. ОСОБА_1 . В результаті обстеження виявлено, що гр. ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації в с. Заставне Львівського району Львівської області в житловому будинку, який належить ОСОБА_6 (а.с. 110, 129).

21.12.2016 ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 по 30.11.2016 в розмірі 4 900,90 грн., інфляційних втрат в розмірі 725,58 грн та 3% річних в розмірі 127,88 грн, всього 5 754,36 грн, а також витрат по оплаті судового збору в розмірі 689,90 грн.

26.12.2016 Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ №466/10791/16-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 5754,36 грн та 689,90 грн судового збору.

06.03.2017 Шевченківський районний суд м. Львова видав ухвалу про скасування судового наказу по справі №466/10791/16-ц та роз`яснив ЛМКП «Львівтеплоенерго» його право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

26.03.2019 Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ №466/2434/19 на повторне звернення ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період 01.12.2016 по31.12.2018 в сумі 11 952, 71 грн та 192,10 грн судового збору.

23.04.2019 Шевченківський районний суд м. Львова видав ухвалу про скасування судового наказу по справі №466/2434/19 та роз`яснив ЛМКП «Львівтеплоенерго» його право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти, заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Спеціальними нормативно-правовими актами, які регулюють правовідносини щодо надання вказаного виду житлово-комунальних послуг, є, зокрема, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005.

Пунктом 4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (зі змінами від 10.04.2014 № 1198-18) виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію), якою в даному випадку являється Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». У відповідності до п.б ст.2 Прикінцевих положень даного закону, було розроблено нові договори та прийняті нарахування за послуги з 01.07.2014.

Статтею 20 цього Закону передбачено, що споживач має прав о одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг і несе обов язок по оплаті житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (п.20 Правил).

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У матеріалах справи містяться акти включення системи теплопостачання в будинок, якими підтверджується факт надання послуг. Квартира відповідачки не відключена від послуг централізованого опалення та постачання гарячої води.

Посилання відповідачки ОСОБА_1 на те, що вона не проживає у кімнаті АДРЕСА_3 та не користується наданими житлово-комунальними послугами, а тому не повинна за них сплачувати, безпідставні, оскільки вона зареєстрована у вищевказаній кімнаті, а доказів документального оформлення відповідними органами її непроживання у гуртожитку за спірний період (пункт 6 частина перша статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») відповідачкою не надано. Обов`язок оплатити послуги виникає у неї в силу закону, а тому колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Разом з цим, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина перша статті 264 ЦК України).

За правилами частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Колегія суддів враховує заяву відповідачки про застосування позовної давності у даній справі (а.с. 67), а тому, враховуючи, що з позовом про стягнення заборгованості за період з липня 2014 року по грудень 2018 року позивач звернувся 04.12.2019 позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в межах строку позовної давності, тобто з грудня 2016 по грудень 2018.

Таким чином, з відповідачки підлягає до стягнення заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 4 280,05 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 402,19 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 816,30 грн та 3% річних у розмірі 504,73 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 4 280,05 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 402,19 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 816,30 грн та 3% річних у розмірі 504,73 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2022 року.

Головуючий

Судді