Дата документу 11.04.2022 Справа № 333/5081/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/5081/21
Провадження №22-ц/807/694/22
Головуючий в 1-й інстанції - Кулик В.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 19 листопада 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. на підставі заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» про примусове виконання виконавчого напису № 6173, виданого 06.11.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59903434 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 32 117 грн. 14 коп. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 6173 від 06.11.2018 року вчинено з порушенням вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим просив суд визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. і витрати з надання правничої допомоги у розмірі 3 000 грн. 00 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року, позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, адреса: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна (м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 14), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна (м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 4-а, оф. 35-б), - задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за № 6173, вчинений 06 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () заборгованості за кредитним договором № 630101594 від 07.03.2014 року та плати за його вчинення, на загальну суму 32 117 грн. 14 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, адреса: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

В іншій частині - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволені вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу,ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду у зазначеній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги щодо витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позивачем у справі надано достатні та належні докази на підтвердження наявності витрат на професійну правничу допомогу і у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у розподілі таких витрат.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2022 року це 248 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2481,00 грн. (2481,00 грн. Х 100 = 248 100 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги та представництво адвоката від 21.07.2021 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Трачук Н.І., акт приймання виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги та представництва у межах цивільної справи № 333/5081/21 від 15.11.2021 року (а.с. 37, 38).

Враховуючи, що позивач не надав, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, квитанції щодо оплати послуг адвоката, суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити у задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, враховуючи доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в цій справі переглядається виключно в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача, про які було заявлено під час судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При поданні позову 26.07.2021 року ОСОБА_1 за текстом заяви зазначила, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 6000,00 грн., при цьому за вимогами позову позивачка просила стягнути на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі - 3000,00 грн., і в подальшому вказані позовні вимоги не уточнювались.

До позову підтверджень надання позивачці правової допомоги надано не було, сам позов підписаний особисто ОСОБА_1 .

В подальшому, під час судового розгляду позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги та представництво від 21.07.2021 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Трачук Н.І., акт приймання виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги та представництва у межах цивільної справи № 333/5081/21 від 15.11.2021 року, за яким позивач сплатила на користь адвоката 6000,00 грн., ордер на надання правничої допомоги серія АР №1068497 від 21.07.2021 року.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та представництво від 21 липня 2021 року, п.2.1 виконавець - адвокат Трачук Н.І. надає замовнику - ОСОБА_1 наступні послуги:консультації та роз`яснення з юридичних питань; усні та письмові довідки з законодавства України; складання процесуальних документів правового характеру; здійснення представництва інтересів та захисту прав і законних інтересів у органах досудового слідства, судах загальної юрисдикції, апеляційному, касаційному судах, господарських, адміністративних судах усіх рівнів, інших державних органах та установах, перед фізичними та юридичними особами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту договору про надання правничої допомоги та представництво і акту виконаних робіт від 15 листопада 2021 року, не вбачається які саме послуги були надані замовнику - ОСОБА_1 та, яка вартість кожної складової такої послуги, що позбавило можливості суд першої інстанції з`ясувати обсяг наданих послуг, факт їх надання відповідно до матеріалів справи та відповідно розмір вартості надання таких послуг, враховуючи також ту обставину, що за змістом позовних вимог позивачка просила відшкодувати лише частину таких витрат.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у зв`язку із недоведеністю таких вимог, з такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 11 квітня 2022 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков