ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1783/22 Справа № 180/2300/21 Суддя у 1-й інстанції - Нанічкіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він знаходився у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».

За час роботи на даному підприємстві він отримав професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював.

21.07.1997 року було складено Акт форми П-4 розслідування хронічного професійного захворювання, причинами виникнення яких є важка фізична праця, підняття та переміщення вантажів.

Первинним оглядом МСЕК 28.07.1997 року позивачу встановлено 65% втрати працездатності та другу групу інвалідності.

26.07.2010 року позивач повторно пройшов МСЕК, за результатами якого визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60% з 10.10.2007 року та третю групу інвалідності безстроково.

Вважає, що у зв`язку з хронічними професійними захворюваннями порушено звичний спосіб його життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, через болі він дуже часто не висипається, він постійно відчуває обмеженість як у спілкуванні з оточуючими його людьми, так і обмеженість у можливості продовжувати активний спосіб життя. Хронічне професійне захворювання є наслідком порушення законодавства про охорону праці зі сторони відповідача.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача виплату за моральну шкоду в сумі 227 000 гривень.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задоволено частково.

Стягнуто з акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди 60 000 гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання щодо судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення суду, збільшивши розмір стягнутої з товариства на користь позивача суми в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків з 60 000 грн до 390 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» з 16.05.1983 року по 26.07.1984 року на посаді підземного гірника, з 26.07.1984 року по 16.08.1991 року,з 26.07.1984 року по 16.08.1991 року підземним гірником очисного забою, з 06.02.1995 року по 25.12.1995 року підземним гірником очисного забою, з 25.12.1995 року по 02.08.1997 року підземним кріпильником (а.с. 20-26).

Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 21.07.1997 року, ОСОБА_1 працював в умовах впливу шкідливих факторів 9 років 6 місяців, має такий дiагноз: хронічна дискогенна попереково-крижова полірадикулопатія на фоні сходового ретроспондикулолистеза Л2 та Л3, заднiх грижових дисків Л3-Л4, Л5-S1 з грубими статико-динамічними порушеннями та вираженим больовим синдромом. Професійне захворювання виникло за обставин: тяжка фізична праця, підняття та переміщення тяжкостей до 81 кг (а.с.12-14).

Оглядом МСЕК від 28.07.1997 року ОСОБА_1 первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійними захворюваннями, з переоглядом 01.08.1998 року (а.с.9).

Повторним оглядом МСЕК 26.07.2010 року ОСОБА_1 було встановлено 60% втрати професійної працездатності, у зв`язку з професійними захворюваннями та третю групу інвалідності, безстроково (а.с.10-11).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність спричинення позивачу моральної шкоди, провини відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності у загальному розмірі 60% та встановлено третю групу інвалідності. Враховуючи обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд стягнув компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди у розмірі 60 000 грн.

Однак колегія суддів не може погодитись з визначеним розміром стягнутої моральної шкоди.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Встановлено, що ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» з 16.05.1983 року по 26.07.1984 року на посаді підземного гірника, з 26.07.1984 року по 16.08.1991 року,з 26.07.1984 року по 16.08.1991 року підземним гірником очисного забою, з 06.02.1995 року по 25.12.1995 року підземним гірником очисного забою, з 25.12.1995 року по 02.08.1997 року підземним кріпильником (а.с. 20-26).

Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 21.07.1997 року, ОСОБА_1 працював в умовах впливу шкідливих факторів 9 років 6 місяців, має такий дiагноз: хронічна дискогенна попереково-крижова полірадикулопатія на фоні сходового ретроспондикулолистеза Л2 та Л3, заднiх грижових дисків Л3-Л4, Л5-S1 з грубими статико-динамічними порушеннями та вираженим больовим синдромом. Професійне захворювання виникло за обставин: тяжка фізична праця, підняття та переміщення тяжкостей до 81 кг (а.с.12-14).

Оглядом МСЕК від 28.07.1997 року ОСОБА_1 первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійними захворюваннями, з переоглядом 01.08.1998 року (а.с.9).

Повторним оглядом МСЕК 26.07.2010 року ОСОБА_1 було встановлено 60% втрати професійної працездатності, у зв`язку з професійними захворюваннями та третю групу інвалідності, безстроково (а.с.10-11).

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.

Разом з тим, при визначені розміру компенсації позивачу моральної шкоди, спричиненої втратою здоров`я, в результаті нещасного випадку на виробництві, суд апеляційної інстанції враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили колегія вважає за необхідне збільшити моральну шкоду з 60 000 грн до 120 000 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року - змінити в частині розміру суми відшкодування моральної шкоди, стягнутої з акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 , збільшивши цей розмір з 60 000 грн до 120 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: