ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3405/22 Справа № 202/7122/21 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л.П. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М. М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про зобов`язання матері ОСОБА_2 повернути дітей на місце їх постійного проживання, та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

24.12.2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління-служба у справах дітей Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради, в якій позивач просить суд зобов`язати матір ОСОБА_2 повернути дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на місце їх постійного проживання за адресою реєстрації АДРЕСА_1 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління-служба у справах дітей Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська суду від 28 грудня 2021 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви та об`єднання зустрічної позовної заяви в одне провадження з первісним позовом, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК Україниапеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог ст. 193 ЦПК України, а тому підлягає поверненню на підставі ч.3 ст. 194 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, враховуючи наступне.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

В силу ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємозв`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучати нових учасників процесу.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції від 12.06.2009 року №2 роз`яснено, що об`єднання в одне провадження з первісним позовом вимог, коли відсутня спільність предмета позову не допускається.

Щодо взаємопов`язаності зустрічного позову з первісним позовом, то як вбачається із матеріалів справи, предметом первинного позову ОСОБА_2 є стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей на її користь, справа за цими позовними вимогами розглядається в спрощеному позовному провадженні і пріоритетним є швидке вирішення такої категорії справи.

Тоді як, предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є визначення місця проживання дітей, який підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, а тому висновок суду першої інстанції про недоцільність сумісного розгляду основного та зустрічного позовів, колегія суддів вважає правильним.

Як вбачається із вимог зустрічної позовної заяви, вона хоча і взаємозв`язана з основним позовом, однак має різні предмети спору та предмети доказування, тому, колегія суддів також вважає недоцільним розгляд первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, які проживають з матір`ю, та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про зобов`язання матір ОСОБА_2 повернути дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на місце їх постійного проживання за адресою реєстрації АДРЕСА_1 ., та стягнення аліментів на користь батька, в одне провадження та їх спільний розгляд.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а фактично зводяться до тлумачення висновків Верховного Суду, які на думку апелянта регулюють спірні правовідносини.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про повернення зустрічної заяви з підстав встановлених ст. 193 ЦПК України, є правильним.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ж.І. Максюта

Судді О.В. Свистунова

М. М. Пищида