Справа № 302/723/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 квітня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Воловецького районного суду від 10 вересня 2021 року у справі № 302/723/21 (Головуючий: Софілканич О.А.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, сварки, непорозуміння та фактичне припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим шлюб існує лише формально.

У шлюбі у позивача з відповідачем народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (на утримання якої згідно виконавчого листа від 22.05.2012 р. справа 706/830/12 із відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів) та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Самостійно забезпечувати належний рівень життя їхнім спільним дітям позивач немає можливості. Відповідач має постійне місце праці, його доходи є регулярними та стабільними. Добровільно та регулярно надавати кошти на утримання дітей ОСОБА_2 не бажає.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути із відповідача сплачений нею судовий збір.

Рішенням Міжгірського районного суду від 10 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований 27.01.2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 8 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 07.07.2021 року, і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допущено до негайного виконання.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн..

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення в цій частині скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовільнити в повному обсязі. Вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що задовольняючи частково вимогу щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1 000 грн. щомісячно, суд першої інстанції припустився порушення приписів ст. 182 СК України, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання суду на рішення Міжгірського районного суду від 22.05.2012 року у справі № 706/830/12 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їх доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки заробітку відповідача, як на підставу часткового задоволення позовних вимог по стягненню аліментів на сина є безпідставним та необґрунтованим, оскільки рішення 22.05.2012 року було постановлено судом за результатами визнання відповідачем у повному обсязі заявленого ОСОБА_1 позову.

Рішення у частині розірвання шлюбу не оскаржується та набрало законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6 , які брали участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, і які підтримують доводи викладені в апеляційній скарзі, представника відповідача ОСОБА_7 , який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі від якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі виконавчого листа № 706/830/12 виданого Міжгірським районним судом Закарпатської області від 22 травня 2012 року, з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % чинного до застосування прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Із довідки № ЗК000000131 від 14.07.2021 року виданої АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», подано відповідачем до суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_2 працює в АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на посаді слюсарз аварійно-відбудовних робіт у газовому господарстві і дохід за період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року склав 75 643,64 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилався на те, що із відповідача вже проводиться стягнення аліментів у розмірі третини заробітку його доходів на дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому стягнення аліментів на малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 3000,00 гривень щомісячно призведе до виникнення у відповідача скрутного матеріального становища, а тому вважав, що стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1 000 грн. щомісячно буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Статею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та застосовується, зокрема, для загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм (ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня - 2 395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року4, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Рішення суду першої інстанції про стягнення аліментів у розмірі 1 000 на дитину не може бути достатнім для забезпечення належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дитини, оскільки такий розмір присуджених аліментів не є навіть мінімальним.

Разом із тим, та обставина, що з відповідача проводиться стягнення аліментів у розмірі третини заробітку його доходів на дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не може бути підставою, для обмеження іншої дитини ОСОБА_4 у належному забезпеченні її матеріально і не позбавляє відповідача обов`язку в утримуванні ОСОБА_4 .. До того ж, оскільки на неповнолітню ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів платника аліментів, що складає близько 3 000 грн., то стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн. є несправедливим.

На відповідача як на батька дитини покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, яка проживає разом із матір`ю, а тому, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4 варто визначити у твердій грошовій сумі 2 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що дозволить забезпечувати дитину всім мінімально необхідним для її розвитку та не порушуватиме інтересів та становища відповідача.

За таких обставин рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1 000 грн. підлягає зміні з підстав передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст.376 ЦПК України, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 300 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 07.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184, СК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Воловецького районного суду від 10 вересня 2021 року змінити та визначити розмір у твердій грошовій сумі 2 300 грн. стягуваних аліментів.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 13 квітня 2022 року.

Головуючий

Судді: