Єдиний унікальний номер: 448/1417/21
Провадження № 2/448/100/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

11.04.2022 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Савки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 12.04.1999р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у виконкомі Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис №5.

Зазначає, що за час спільного подружнього життя у них (сторін) народилася дитина: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покликається на те, що починаючи з 10.07.2021р. вона (позивачка) змушена була разом із неповнолітньою дочкою покинути місце свого постійного проживання та реєстрації, переїхавши проживати в с.Котилево Новоселицького району Чернівецької області, так як відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вигнав їх із бідинку.

Вказує, що дитина проживає разом з нею, позивачкою, відвідує Котелівський НВК опорний заклад. Зазначає, що дочці повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини, а вона (позивачка) самостійно не взмозі забезпечити такий рівень, так як ніде не працює та не перебуває на обліку в центрі зайнятості і не отримує допомоги по безробіттю.

Зазначає, що відповідач самоусунувся від батьківського обов`язку щодо утримання своєї дитини, починаючи з липня 2021 року.

Стверджує, що відповідач є працездатним, має систематичний заробіток, так як працює закордоном, інших осіб на утриманні не має, відповідно такий має можливість утримувати дочку, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст.199 СК України до досягнення двадцяти трьох років.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Савка Т.В. подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що його довіритель (відповідач) ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, покликаючись на наступні обставини: 1) відповідач, не відмовляється від виконання свого конституційного обов`язку щодо матеріального забезпечення своєї дочки ОСОБА_4 , однак на даний не працює та не має стабільного матеріального заробітку; 2) позивачкою ОСОБА_1 не доведено (не надано доказів) спроможності відповідача ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі вказаній останньою у позовній заяві; 3) відповідач станом на сьогоднішній день перебуває у пошуках роботи, а тому у зв`язку з цим має скрутне матеріальне становище, а твердження позивачки про те, що останній перебуває на роботі за кордоном є надуманими та не відповідають дійсності; 4) на утриманні та догляді відповідача перебуває важко хворий батько, який не може самостійно забезпечувати свої основні побутові потреби; 5) у відповідача відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно на праві власності чи користування; 6) що обов`язок по утриманню дитини є рівномірним обов`язком як матері, так і батька; 7) спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі розмірі 1800 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що у разі покращення його матеріального становища, відповідач буде добровільно брати участь у додаткових витратах необхідних для нормального розвитку його дочки.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 15.12.2021р. відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що перебувала у шлюбі із відповідачем понад 23 роки, однак останній в стані алкогольного сп`яніння 10.07.2021р. вночі вигнав її з дітьми із дому (від шлюбу у них (сторін) народився ще син, який досягнув уже повноліття). Ствердила, що на даний час вона ніде не працює, а на утримання їхньої дочки ОСОБА_4 в місяць витрачається близько 4000 гривень. Зазначила, що зменшує свої позовні вимоги, зокрема просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 3500 грн. та просить врахувати те, що батько відповідача отримує пенсійні виплати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що заявлені позивачкою ОСОБА_1 зменшені позовні вимоги визнає частково, зокрема не заперечує проти стягнення із нього на користь останньої аліментів на утримання їхньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1800 гривень, покликаючись зокрема і на обставини викладені у відзиві. Крім того, просив суд врахувати і те, що станом на час розгляду справи він тимчасово працевлаштувався та його дохід становить 6500грн. в місяць.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Савка Т.В. підтримав позицію свого довірителя та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню лише в частині стягнення аліментів на утримання доньки позивача - ОСОБА_4 в розмірі 1800 гривень щомісячно до досягнення такою повноліття. В іншій частині в задоволенні позовних вимог просив суд відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що з 12 квітня 1999р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано виконкомом Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис №5.

Від подружнього життя в сторін народилася дитина: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , позивачкою по справі та перебуває на її утриманні, у 2021р. була зарахована до 8-Б класу Котелівського НВК-ОЗ.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає кошти на утримання дитини, не піклується про її матеріальне забезпечення.

Відповідач ОСОБА_2 матеріально допомагає своєму батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, пенсіонером та проживає разом із ним і має незадовільний стан здоров`я.

Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: копією свідоцтва про одруження сторін серії НОМЕР_1 ; копією свідоцтва про народження дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копією паспорта позивачки; довідкою виданою Котелівським старостинським округом №6 Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 08.11.2021р. №902 про проживання неповнолітньої ОСОБА_3 не за місцем реєстрації; копією довідки №115 від 05.08.2021р. про зарахування ОСОБА_3 до Котелівського НВК; копією пенсійного посвідчення ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 ; копією виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 ; копією протоколу обстеження ОСОБА_5 та копія результату ультразвукового обстеження ОСОБА_5 ; іншими матеріалами справи.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 01.01.2022р. по 30.06.2022 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2100 грн., з 01.07.2022р. 2201 грн., а з 01.12.2022р. 2272 грн. Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно становить: з 01.01.2022р. 2618 грн., з 01.07.2022р. 2744 грн., а з 01.12.2022р. 2833 грн.

Стягнення з особи аліментів на утримання дитини у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом враховано матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальний стан дитини дочки ОСОБА_4 , ті обставини, що дитина сторін проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 , остання несе витрати по утриманню дитини, забезпечує її лікуванням в разі потреби, займається її вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, а відповідач ОСОБА_2 ухиляється від утримання дитини, а також те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який на час розгляду справи офіційно працевлаштувався, на утриманні жодних інших дітей не має, однак здійснює догляд за особою похилого віку своїм батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є пенсіонером та проживає разом із ним, має незадовільний стан здоров?я. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дітей.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку, стану здоров`я та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Такі аліменти узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини, покриватимуть суттєву частину витрат на дитину і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено. Необхідно враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням твердження позивачки ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину «до досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст.199 СК України до досягнення двадцяти трьох років», суд вважає за доцільне роз`яснити позивачці наступне.

Так, згідно положень ст.180, ст.191 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Натомість, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей та його виконання врегульовані нормами глави 16 СК України, зокрема статтями 198-201 СК України.

Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, наведена вище норма передбачає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відтак, суд роз`яснює позивачці ОСОБА_1 , що у випадку досягнення її дочкою ОСОБА_6 повноліття, така вправі звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з урахуванням зазначених вище норм законодавства, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволені частково (на 57,14%), то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 518,83 грн. (908 грн.*57,14%).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2021р. і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 518 (п`ятсот вісімнадцять) гривень 83 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15.04.2022р.

Відомості про учасників справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ; уродженка с.Славне Оріхівського району Запорізької області, зареєстрована за адресою: с.Берегове Яворівського району Львівської області; проживає без реєстрації за адресою: с.Котилеве Новоселицького району Чернівецької області.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с.Берегове Мостиського району Львівської області; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; житель та зареєстрований за адресою: с.Берегове Яворівського району Львівської області.

Суддя Ю.В. Кічак