Справа № 161/8138/21 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М.
Провадження № 22-ц/802/192/22 Категорія: 9 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника позивача Мацея А. М. ,

представника відповідача Спіріної Ю. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Релігійної громади Казанської ікони Божої матері Православної церкви України села Садів Луцького району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Курта Наталія Володимирівна про визнання недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень та запису про право власності на об`єкт нерухомого майна, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Покликався на те, що він як особа, що зареєстрована і тривалий час проживає у жилому будинку АДРЕСА_1 , набув право власності на це житло.

Крім того вказував, що 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Куртою Н. В., без належних на це підстав, у порушення вимог чинного законодавства, було зареєстровано право власності на зазначений житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за відповідачем Релігійною громадою Казанської ікони Божої матері Православної церкви України села Садів Луцького району Волинської області.

Враховуючи наведене та вважаючи дії державного реєстратора-приватного нотаріуса Луцького міськрайонного округу Курти Н. В. протиправними, ОСОБА_2 просив суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, прийняте 15 травня 2020 року державним реєстратором приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Куртою Н. В. № 52250276 щодо об`єкту нерухомого майна № 228 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 82 кв.м., житловою площею 53,1 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 , про реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем Релігійною громадою Казанської ікони Божої матері Православної церкви України села Садів Луцького району Волинської області.

Скасувати зроблений (вчинений) 15 травня 2020 року державним реєстратором, приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Куртою Н. В. запис про право власності № 36508472 від 13 травня 2020 року на об`єкт нерухомого майна № 228 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 82 кв.м., житловою площею 53,1 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 , про реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем Релігійною громадою Казанської ікони Божої матері Православної церкви України села Садів Луцького району Волинської області.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, у якій просив її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, прийнята судом без урахування поважності причин його неявки в судове засідання.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, що в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є підставою для залишення позову без розгляду.

Такий висновок суду є правильний.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

З матеріалів справи встановлено, що справа перебуває в провадженні суду з квітня 2021 року, судові засідання у ній призначались неодноразово.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2021 року було відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження у справі.

Протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2021 року закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 15 листопада 2021 року (а.с. 117).

Про дату, час і місце судового засідання позивач ОСОБА_2 був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис у відповідному письмовому повідомленні (а.с. 118).

Однак, 15 листопада 2021 року ні позивач ОСОБА_2 , а ні його представник Мацей А. М. в судове засідання не з`явились(а.с. 131).

15 листопада 2021 року на адресу суду надійшло письмове клопотання від представника позивача ОСОБА_3 про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із його захворюванням (а.с. 129-130). В цей же день, протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області розгляд справи було відкладено на 02 грудня 2021 року (а.с. 131). Учасникам справи, які не з`явились в судове засідання, були надіслані письмові повідомлення про наступну дату розгляду справи (а.с. 134).

Як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2021 року на електронну адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 - Мацея А. М. надійшло письмове клопотання про повторне відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншій справі, що призначена на цю ж дату у Господарському суді Рівненської області (а.с. 136-141).

Крім того, 02 грудня 2021 року позивачем ОСОБА_2 до Луцького міськрайонного суду Волинської області була подана письмова заява про зупинення провадження у даній справі до вирішення іншої справи, що знаходиться у провадженні цього ж суду (а.с. 144-160).

Отже, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Мацей А. М. повторно не з`явились в судове засідання 02 грудня 2021 року.

Також, позивач не повідомив суд про причину неявки в судове засідання і не подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 тощо.

Отже, враховуючи те, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді, розгляд справи неодноразово відкладався, позивач ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про дату та час її розгляду, повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причину неявки, то на думку колегії суддів, суд першої інстанції цілком правомірно та обґрунтовано, керуючись пунктом 3 частин першої статті 257 ЦПК України, залишив позов без розгляду.

Також, колегія суддів вважає, що судом першої інстанцій було надано належну оцінку поведінці позивача та вжито усіх необхідних заходів для надання йому та його представнику достатніх можливостей для викладення своєї позиції у підготовчих судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.

Крім того, варто зазначити, що залишення заяви без розгляду не порушує права позивача на судовий захист, так як, відповідно до положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України, залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією ж позовною заявою.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог цивільного процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали та не спростовують вірних висновків суду.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді