Справа № 147/425/21
Провадження №2/148/69/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 квітня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (надалі ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 16.01.2019 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем був укладений кредитний договір №2735045, згідно з умовами якого відповідач отримав 7000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 15.02.2019.

ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит. Відповідач же зі свого боку не виконав умов вказаного договору. Пунктом 7.1 Кредитного договору визначено, що договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

25.04.2019 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" був укладений договір відступлення права вимоги №29-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №2735045 від 16.01.2019, що укладений між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 .

Станом на 03.11.2020 сума заборгованості відповідача становить 16779 грн, з яких: 7000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 483 грн - прострочена заборгованість за комісією; 5796 грн - прострочена заборгованість за процентами; 3500 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенями.

Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. №18762922/1 від 08.10.2020 та надано термін для добровільного врегулювання його зобов`явзань. Дану претензію відповідач отримав 04.11.2020.

Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Просить стягнути з відповідача на корсить позивача заборгованість за кредитним договором №2735045 від 16.01.2019 в розмірі 16779 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явилася. В матеріалах справи наявна відповідь на відзив, згідно якого представник позивача просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі та розглянути справу без участі представника ТОВ "ФК "Кредит-Капітал". Також зазначила, що укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ "Мілоан" вчинили дії визначені ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору на банківську картку позичальника, що підтверджується платіжним дорученням №6630439 від 16.01.2019.

Добровільним укладенням кредитного договору є заповнена позичальником анкета-заява на кредит №2735045, у якій вказано процес оформленя та розгляду заяви.

Пункт 7.1. кредитного договору визначає, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі.

Вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу відповідача значно завищена та не відповідає складності справи. Просить відмовити у відшкодуванні витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать довідка про доставку електронного листа (а.с.120) та підтвердження про отримання судової повістки в ЕС (а.с.120, 121). В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача позовні вимоги не визнав та просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн. Також вказав, що позивачем не надано належних письмових доказів на підтвердження укладення між відповідачем та ТОВ "Мілоан" кредитного договору, оскільки надані позивачем копії кредитного договору та додатку №1 до кредитного договору не підтверджують факт їх підписання за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису. У договорі відсутня інформація про банківський рахунок або номер картки, на яку перераховуватимуться кошти. Відсутні докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами. Оскільки позивачем не доведено факту волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору №2735045 від 16.01.2019 з ТОВ "Мілоан", тому відповідний правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином відповідачем не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Оскільки кредитні відносини між відповідачем та ТОВ "Мілоан" не виникли, тому ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" за договором про відступлення прав вимоги №29-МЛ право вимоги до відповідача не набуло.

Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.01.2019 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем було укладено кредитний договір №2735045, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 7000 грн строком на 30 днів, із кінцевим терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 15.02.2019 (а.с.5-7).

Аналогічна інформація міститься в анкеті-заяві на кредит №2735045 від 16.01.2019, доданої представником позивача до матеріалів справи (а.с.77), де серед іншого також вказані надані позичальником згоди, процес оформлення та розгляду заяви 2735045, прийняття рішення по заяві 2735045 та погоджені умови кредитування по заяві 2735045.

Відповідно до п.1.6. кредитного договору, розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівково переказу на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї цілі у особистому кабінеті на сайті miloan.ua.

Згідно п.2.2.3. кредитного договору в разі неповернення позичальником кредиту у встановлений договором термін (п.1.4.) проценти за користування кредитом з наступного дня починають нараховуватися за підвищеною ставкою у розмірі 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом після спливу строку його повернення та нараховуються протягом 45 днів, після чого нарахування процентів може бути припинено товариством в односторонньому порядку.

Згідно п.3.3.2. кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. та п.2.4. цього договору.

Згідно п.3.3.3. кредитного договору, позичальник зобов`язаний у разі порушення строків повернення кредиту на вимогу товариства сплатити пеню.

Згідно п. 4.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього договору, позичальник починаючи з дня наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного в пункті 1.4 цього договору, зобов`язаний сплатити на користь товариства пеню за неправомірне користування кредитом у розмірі 2.00 відсотків від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочення, але в будь-якому випадку не більше 50 відсотків від загальної суми грошових зобов`язань позичальника за цим договором. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті товариства miloan.ua.

Відповідно до п. 6.2 кредитного договору, відправляючи через сайт або через телефон у порядку визначеному в правилах заяву про надання кредиту позичальник тим самим підтверджує свою згоду на укладання цього договору. Договір у електронній формі розміщується в особистому кабінеті позичальника або надсилається товариством на електронну пошту позичальника. Додаткове підтвердження згоди позичальника на укладання кредитного договору може відбуватися з застосуванням одноразового ідентифікатору, який надсилається товариством електронним повідомленням (sms) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує його для підписання кредитного договору в особистому кабінеті на сайті miloan.ua. Використання позичальником коштів (переказ, зняття готівки тощо) отриманих ним від товариства, в будь-якому випадку, незалежно від способу висловлення згоди на укладення цього кредитного договору, свідчить про безумовне прийняття позичальником пропозиції товариства укласти кредитний договір та укладення цього кредитного договору.

Згідно п.6.4 кредитного договору, укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Згідно п.6.5 кредитного договору, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

В пункті 7.1 кредитного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Дата переказу суми кредиту на картковий рахунок позичальника є датою отримання кредиту позичальником. Строк дії цього договору - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно п. 9.1 кредитного договору, цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства.

Згідно копії довідки про ідентифікацію за підписом представника ТОВ "Мілоан" (а.с.8) вбачається, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір 2735045 від 16.01.2019 ідентифікований ТОВ "Мілоан". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: одноразовий ідентифікатор 7217, час відправки ідентифікатора позичальнику 16.01.2019 06:36, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор НОМЕР_1 .

Згідно копії графіку розрахунків, який є додатком №1 до кредитного договору №2735045 від 16.01.2019 (а.с.7), 15.02.2019 ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити 7924 грн, з яких: 7000 грн - кредит; 483 грн - комісія; 441 грн - проценти.

Згідно копії платіжного доручення №6630439 від 16.01.2019 (а.с.30), ТОВ "Мілоан" перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредит рах. № НОМЕР_2 кредитні кошти згідно договору 2735045 в сумі 7000 грн.

25.04.2019 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" був укладений договір відступлення права вимоги №29-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками, про що свідчить копія даного договору (а.с.9-13) та копія акту приймання-передачі реєстру боржників від 25.04.2019 до договору відступлення прав вимоги №29-МЛ від 25.04.2019 (а.с.14).

Відповідно до копії Реєстру Боржників до договору відступлення права вимоги №29-МЛ від 25.04.2019 (а.с.15), ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №2735045 від 16.01.2019 в розмірі 16779 грн.

30.10.2020 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" на адресу відповідача була направлена претензія, у якій останнього було повідомлено про наявність простроченої заборгованості у сумі 16779 грн за кредитним договором №2735045 від 16.01.2019, укладеним з ТОВ «Мілоан» та повідомлено про необхідність протягом семи днів погасити заборгованість перед ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за вказаними реквізитами, про що свідчить копія даної претензії вих. №18762922/1 від 08.10.2020 (а.с.18) та копія реєстру поштових відправлень "Список 19.10.2020" (а.с.19-21).

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч.3 ст.215 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст. 3 Закон № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ч.3, 6, 7, 12 ст.11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору ( п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII).

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила надання фінансових кредитів ТОВ "Мілоан" перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення кредитного договору із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що для укладення договору в електронному вигляді на отримання кредиту відповідачем в анкеті-заяві на кредит №2735045 вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема: номери мобільного і робочого телефонів, адресу електронної пошти, дату народження, паспортні дані, ідентифікаційний номер, сімейний стан, місце проживання, реєстрації, працевлаштування із зазначенням місця роботи, а також номер належної йому банківської картки.

Водночас, місце проживання, ідентифікаційний номер, телефонний номер та адреса електронної пошти, які зазначені представником відповідача у відзиві на позовну заяву збігаються з тими, що були зазначені у анкеті-заяві на кредит №2735045.

Отже, укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі позивача. Відтак, твердження представника відповідача з приводу того, що відповідач не підписував кредитний договір спростоване матеріалами справи. Адже без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою «логіну» особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ "Мілоан" та відповідачем не був би укладений.

З довідки про ідентифікацію (а.с.8) вбачається, що акцепт договору позичальником здійснено у формі одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт підписання відповідачем вказаного договору та спростовує доводи представника відповідача щодо не укладання відповідачем спірного договору.

В ході розгляду справи, ні відповідач, ні його представник не вказували на те, що відповідач звертався до правоохоронних органів з повідомленням про викрадення його мобільного телефону та кредитних карток АТ КБ «Приватбанк», а також повідомляв банк про незаконний рух коштів на його рахунку чи використання коштів іншими особами.

Отже, дії ТОВ "Мілоан" під час вчинення даного електронного правочину, відповідають Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Також встановлені судом обставини, спростовують доводи представника відповідача про те, що укладений між відповідачем та ТОВ "Мілоан" кредитний договір є нікчемним, так як він фактично оформив даний договір відповідно до визначеної правилами процедури, здійснив його підписання з застосуванням одноразового ідентифікатора та отримав кошти в кредит.

Посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 є необґрунтованим, оскільки даний висновок стосується інших обставин справи.

Посилання представника відповідача на неналежну форму оспорюваного правочину, через відсутність його підпису на договорі спростовується також з огляду на приписи ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" в якому визначено поняття «підпис у сфері електронної комерції»; та за змістом якого якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З долученої до матеріалів справи копії платіжного доручення №6630439 від 16.01.2019 (а.с.30) вбачається, що ТОВ "Мілоан" перерахувало відповідачу на його платіжну картку кредитні кошти згідно договору 2735045 в розмірі 7000 грн.

А відтак, посилання представника відповідача на відсутність належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів є безпідставними та спростовуються доказами наданими представником позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між ТОВ "Мілоан" та відповідачем виникли правовідносини, внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої, тобто між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.

За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.

Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.

Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за кредитним договором№ 2735045 від 16.01.2019.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

За ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав ТОВ "Мілоан", а згодом і ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору.

Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором №2735045 від 16.01.2019 ОСОБА_1 (а.с.17), заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №2735045 від 16.01.2019 станом на 03.11.2020 становить 16779 грн, з яких: 7000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 483 грн - прострочена заборгованість за комісією; 5796 грн - прострочена заборгованість за процентами; 3500 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенями (25.04.2019).

Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним кредитним договором.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, розрахунок ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" про наявність у відповідача заборгованості за договором №2735045 від 16.01.2019 в розмірі 16779 грн відповідач та його представник не спростували.

Оскільки станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив, тому суд приходить до висновку, що з відповідача, як позичальника, підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №2735045 від 16.01.2019 в розмірі 16779 грн.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн (а.с.1).

Оскільки позов задоволено, то правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 204, 215, 512, 514, 516, 517, 526, 527, 530, 549, 551, 599, 610-611, 625, 629, 633, 634, 1048 -1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження якого: вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м.Львів, 79000, ідентифікаційний код в , IBAN: НОМЕР_4 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", заборгованість за кредитним договором №2735045 від 16.01.2019 в розмірі 16779 грн (шістнадцять тисяч сімсот сімдесятдев`ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження якого: вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м.Львів, 79000, ідентифікаційний код в , IBAN: НОМЕР_4 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн (дві тисячі двісті сімдеят гривень).

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: