Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/101/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.04.2022смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря Маташнюк О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження без участі сторін в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бороденко Р.В. звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_4 .

Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка розміром 6.10га, розташованої в межах Акмечетської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК №077698, виданого Доманівською РДА 05.03.2003р.

Позивач звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через пропуск строку для прийняття спадщини.

Позивач вважає, що строк подачи заяви до нотаріальної контори вона пропустила з поважних причин, і додатковий строк може бути визначено тільки рішенням суду.

Позивач в судове засідання не зявилася, від неї та її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просять визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнали, не заперечують проти визначення додаткового строку позивачеві та ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося через неявку учасників.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 6.10 га, розташованої в межах Акмечетської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини після його смерті розпочався 16.05.2020 р. та закінчився 16.11.2020 р.

З копії спадкової справи №37/2021 наданої нотаріусом Доманівської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла його дружина ОСОБА_1 , що підтверджується її заявою від 01.04.2021 р.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є також спадкоємцями першої черги за законом, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія спадкової справи, проте вони бажають щоб саме позивач оформила свої спадкові.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №11/02-31 від 11 січня 2022р, ОСОБА_1 було відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті спадкодавця, у зв`язку з пропущеним строком, необхідним для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 15 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на предмет та підстави позову суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюється нормами права, що містяться в книзі 6 ЦК України.

За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування").

Причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є те, що донька позивача ОСОБА_3 є особою з інвалідністю, неповнолітні діти якої проживали разом з позивачем. 3 2017р. донька позивача важко захворіла, лікувалась та та лікується в Миколаївському обласному онкологічному диспансері, їй було проведено ряд операцій. Лікування потребувало значних коштів, тому через важке матеріальне становище позивач не змогла вчасно звернутися до нотаріуса.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважної причини.

Оцінивши наведені позивачем обставини причин пропуску строку на прийняття спадщини, у даному випадку, суд визнає поважними.

Суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Враховуючи наведені обставини,оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, бажає прийняти спадщину, а строк для подачі заяви до нотаріальної контори пропустила з поважної причини, суд вважає доцільним визначити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини строком на три місяці.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Цвіткове, Доманівського району Миколаївської області.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Доманівський районний суд Миколаївської області.

Суддя : О. В. Кривенко