Справа № 211/5846/20
Провадження № 2/211/172/22
11 квітня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Середньої Н.Г.
за участю секретаря судового засідання - Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Гуц Юлія Володимирівна про визначення частки у спільній сумісній власності,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд визначити розмір частки спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1 як 1/3 частку, визначивши їх з відповідачкою розмір частки в квартирі по 1/3 за кожним. В обґрунтування вимог зазначено, що він є сином ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті батька він прийняв спадщину, а його сестра ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини. Відповідачка постійно мешкає у Російській Федерації, стосунки у них не склалися і сприяти в юридичному оформленні його спадкових прав вона не прагне, хоча на частку у спадщині і не претендує. Серед спадкової маси і квартира АДРЕСА_1 , яка належала батьку та належить йому з відповідачкою на праві приватної спільної сумісної власності, їх частки в майні не визначені. В зв`язку з цим виникли перешкоди в оформленні спадщини, що підтверджується листом-відмовою приватного нотаріуса. З метою оформлення спадкових прав, просить вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалено звернутися із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу Російської Федерації з питання вручення відповідачу ОСОБА_2 процесуальних документів.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2021, справу розподілено на суддю Середню Н.Г. у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року прийнято справу до свого провадження.
Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.
Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав. Викладених в тексті позовної заяви.
Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подала. Судове доручення про надання правової допомоги до компетентного суду Російської Федерації щодо вручення відповідачу ОСОБА_2 процесуальних документів повернуто без виконання у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 в судові засідання.
В матеріалах справи міститься заява голови Довгинцівської районної в місті ради про розгляд справи за відсутності представника виконкому, заперечень проти вимог не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Письмових пояснень до суду не надходило (а.с.36).
Третя особа приватний нотаріус Гуц Ю.В. письмових пояснень до суду не надала.
Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України.
Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 , видане 14 грудня 2001 року Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної сумісної власності належала ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10 - копія свідоцтва).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 9 - копія свідоцтва).
Після смерті батька, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги (а.с. 41 - копія свідоцтва) звернувся до нотаріуса із заявою про видачу копії свідоцтва про право на спадщину (а.с. 40).
Дружина померлого ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги, звернулась до нотаріуса із заявами про відмову від отримання свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя - на Ѕ їх частку, та про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 45 зворот, 46 - копії заяв).
Відповідач ОСОБА_7 , як донька померлого та спадкоємець першої черги, звернулась із заявою, засвідченою нотаріусом Балашихинського нотаріального округу Московської області, про відмову від отримання спадщини після смерті батька, не заперечувала щодо отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 (а.с. 48 зворот - копія заяви).
Однак на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом свідоцтво про право на спадщину видано не було, оскільки вищевказана квартира є спільною сумісною власністю спадкодавця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , частка померлого у зазначеній квартирі не визначена. Тому на підставі ст.. 49 Закону України «Про нотаріат» неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно, оскільки відсутній документ, який підтверджує обсяг спадкового майна - розмір частки спадкодавця у зазначеному спадковому майні. Свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно може бути видане після надання співвласником майна ОСОБА_2 заяви про відсутність у неї заперечень щодо розміру частки, яка належала спадкодавцю у зазначеній квартирі, або рішення суду про визначення частки спадкодавця у вищевказаному нерухомому майні (обсягу спадкового майна) (а.с. 17 - копія повідомлення).
Згідно статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (частини 1-3 статті 372 ЦК України).
Пунктом 12 Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування 30.05.2008 N 7 роз`яснено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Враховуючи викладене, суд, з метою захисту порушених прав позивача, вважає можливим задовольнити вимоги.
Згідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, сплачених ним при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 60,61,63, 70-73 СК України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України,суд
позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визначити розмір частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - як 1/3 частка квартири.
Визначити розмір частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП суду невідомий, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 - по 1/3 частки квартири за кожним.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 900 (дев`ятсот) гривень 00 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 11 квітня 2022 року
Суддя Н.Г.Середня