17.02.2022 Єдиний унікальний номер 205/8465/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/8465/2020
Номер провадження: 2/205/822/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 , з 19 червня 1992 року по 08 листопада 2019 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (далі - Відповідач) та за цей час подружжям за спільні кошти було придбано рухоме та нерухоме майно, у тому числі і автомобіль «LEXUS RX 350», 2014 року випуску, об`єм двигуна - 3456 см куб, зареєстровано за ОСОБА_2 .

Далі позивач зазначає, що оскільки 30 жовтня 2019 року вищевказаний автомобіль без згоди та його відома було знято з обліку та перереєстровано на нового власника, то він має право на поділ такого майна, та отримання Ѕ частини коштів від продажу автомобіля у розмірі 387 650 грн. 00 коп., яка згідно з висновком Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал - Експерт» з визначенням вартості транспортного засобу від 22 жовтня 2020 року дорівнює 775 300 грн. 00 коп.

У зв`язку із чим, сторона позивача вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, та просити стягнути із відповідача на користь позивача вартість Ѕ частини такого транспортного засобу «LEXUS RX 350», 2014 року випускуу розмірі 387 650 грн. 00 коп., та вирішити питання про розподіл судових витрат по справі.

Представником відповідача ОСОБА_2 у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк було подано відзив на позовну заяву (а.с.31), в якому відповідач просила відмовити у задоволені позовних вимогОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська розглядається інша цивільна справа про поділ майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ іншого спільного майна подружжя. А тому вирішувати питання про поділ спірного автомобіля LEXUS RX 350», 2014 року випуску в межах даної справи, без врахування вартості та обсягу іншого майна подружжя, що є предметом поділу в іншій цивільній справі є неприпустимим, та призведе до порушення права відповідача.

Позивач ОСОБА_1 у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відповідь на відзив (а.с.111), в якому просив задовольнити його позовні вимоги, оскільки вважає, що обидві справи про поділ майна подружжя можуть розглядатися одночасно.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача у відкритому судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з мотивів, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у відкритому судовому засідання позовні вимоги не визнав та просив відмовити у повному обсязі з підстав, що вказані у відзиві на позовну заяву.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.09.2021 року узадоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, було відмовлено.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про відмову у задоволені позову з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 19 червня 1992 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської ради народних депутатів м. Дніпропетровська, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 418 (а. с.13).

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року залишено без змін.

Судом також встановлено, а сторонами визнано, що сторонами у період перебування в шлюбі було придбано автомобіль «LEXUS RX 350», 2014 року випуску, який був зареєстрований 11 квітня 2014 року, за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріалами справи також підтверджено, що 30 жовтня 2019 року вищевказаний автомобіль було перереєстровано на підставі оплатного договору за новим власником - фізичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного Державного реєстру транспортних засобів.

Обставина відчуження такого автомобіля без згоди іншого подружжя стороною відповідача визнана під час розгляду справи по суті та не оспорювалась, як і не оспорювалась вартість такого майна, що визначена позивачем.

Разом із цим, судом встановлено, що обсяг спільного майна подружжя є значно більшим, аніж заявлено позивачем до поділу в межах розгляду саме даної цивільної справи. Матеріалами справи підтверджено, що з приводу іншого майна подружжя, а також права на компенсацію сторін щодо частки у такому майні, є спір, який розглядається по суті Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (справа № 201/13593/2019).

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно частини першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також ст.60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашньою господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуальною користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Такі ж положення містить 4.2 ст.372 ЦК України.

Згідно роз`яснень п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.ч.2,3 ст.325 ЦК України можуть будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

З наведених норм матеріального закону вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про поділ майна суд має встановлювати максимально точно обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому, законом чітко визначено, що майно подружжя підлягає поділу судом між ними одномоментно та відразу у його повному обсязі, без виокремлення будь-якої речі для її подальшого наступного поділу, у тому числі в іншому судовому процесі.

В даному випадку, судом встановлено, що обсяг спільного майна подружжя є значно більшим, аніж автомобіль «LEXUS RX 350», 2014 року випуску, і з приводу права на таке майно, а також права на компенсацію сторін щодо частки у такому майні, з 2019 року триває судовий спір в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (справа № 201/13593/2019).

Таким чином, суд вважає, що поділ в межах розгляду даної цивільної справи лише однієї одиниці спірного спільного майна подружжя у вигляді спірного автомобіля «LEXUS RX 350», 2014 року випуску, без врахування обсягу іншого спірного майна сторін, як подружжя, його вартості, джерела придбання тощо суперечить вищенаведеним нормами чинного законодавства, зокрема ст.ст. 69, 70 СК України.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позивач, заявляючи позовну вимогу про поділ лише частини спільного майна подружжя, обрав неналежний та не ефективний спосіб захисту свого права, у зв`язку із чим суд відмовляє в задоволенні позову про поділ спільного майна подружжя у повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного, суд вважає, сплачений судовий збір покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 368 ЦК України, ст.ст. 60,61, 63,69, 70,71 СК України, ст. ст. 4,5, 76, 77-80, 81, 89,122, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, - відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати по справі віднести на рахунок позивача ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан