ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/319/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянта, ФОП ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2021 рок (ухвалене суддею Сливкою Л.М., повний текст якого складено 15 листопада 2021 року) у цивільній справі №607/18780/20 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Чуловського Володимира Анатолійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачів ПАТ «Укрсоцбанк» (у процесі розгляду справи, судом було замінено сторону відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника «Альфа-Банк»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Чуловського В.А., у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі за №24098.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 посилався на те, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис №24098 про стягнення із нього на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-257-07 від 26 червня 2007 року в розмірі 62575,70 доларів США, з яких: 33805,48 дол. США заборгованість за кредитом та 28769,70 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом. Заборгованість стягнуто за період з 18 липня 2016 року по 18 липня 2017 року. Відповідно до умов Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-257-07 від 26 червня 2007 року було встановлено сплату процентів за користування кредитом у розмірі 12,75 % річних, які надалі були збільшені до 13,25%. Вважає, що у вказаному виконавчому написі приватного нотаріуса зазначено неправильний розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом. Зазначена заборгованість не є безспірною, оскільки заборгованість за тілом становила 33805,83 дол. США та відповідно заборгованість за процентами за один рік становитиме 4479,23 дол. США. З цих підстав позивач зазначав, що невідповідність у зазначенні сум заборгованості у виконавчому написі від 31 жовтня 2017 року, винесеному приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., є такою, що суттєво порушує його права. Також звертав увагу на те, що заборгованість за договором кредиту вже була визначена рішенням Третейського суду від 07 листопада 2012 року по справі №515/12 і з нього достроково була стягнута заборгованість за вказаним кредитом , в тому числі тіло в розмірі 33805,83 дол. США та заборгованість за процентами на той час в розмірі 6659,77 дол. США , а тому банк не вправі був нараховувати проценти після зміни строку виконання основного зобов`язання, які згідно виконавчого напису становлять 28709,70 дол. США. Рішення третейського суду він виконав, а тому вимога позивача не є безспірною. Вважає, що банком пропущено строк позовної давності, оскільки з часу прийняття третейським судом рішення, яким було змінено строк виконання зобов`язання пройшло п`ять років. Крім цього вважає, що виконавчі написи здійснюються лише на нотаріально посвідчених договорах.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.11.2021 року позов задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 31 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №24098, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість, що виникла по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-257-07 від 26 червня 2007 року, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 33805,48 доларів США та заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 28769,70 доларів США.

Стягнуто із Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 840 гривень судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скасувати та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи апеляційну скаргу посилається на пропуск позивачем стоку позовної давності встановленого ст. 257 ЦК України, оскільки виконавчий напис №24098 вчинено 31.10.2017 року, строк позовної давності почав обраховуватись з 01.11.2017 року та сплив 01.11.2020 року, а ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом лише у грудні 2020 року.

Вважає, що висновок суду першої інстанції щодо переривання строку позовної давності є невірним та спростовується позицією Великої Палати Верховного Суду відображеною у Постанові від 29 червня 2021 року у справі №904/3405/19.

Від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Пителя Т.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, який був підтриманий ним в судовому засіданні, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що на момент вчинення виконавчого напису сума вказана нотаріусом, не була безпірною, з огляду на рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 листопада 2012 року у справі №515/12.

Також, вважає, що перебіг позовної давності починається від 02 серпня 2018 року, з моменту винесення головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Бойком Д.О. першої постанова про відкриття провадження від 02 серпня 2018 року, оскільки саме з даного документа позивач довідався про існування виконавчого напису нотаріуса, а відтак трьох річний строк позовної давності позивачем не порушено.

Представник АТ "Альфа-Банк" будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, що відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнав та додатково пояснив, що позивач звернувся з позовом 31 жовтня 2020 року, тобто в межах строку позовної давності про свідчить відтиск штемпеля на поштовому конверті. Крім цього, про вчинений нотаріусом виконавчий напис позивач дізнався після відкриття виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби, а тому не пропустив строк звернення з позовом до суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними в ній доказами колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості стягнута за виконавчим написом не є безспірною та позивачем не пропущено строк оскарження вказаного виконавчого напису.

Оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до пропуску позивачем строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку оскаржуване рішення переглядається лише в цій частині.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно частини 6 статті 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у встановлений законодавством строк здавши до відділення поштового зв`язку позовну заяву з додатками 31 жовтня 2020 року, що підтверджується відміткою на конверті із зазначенням дати - 31.10.2020 року (а.с. 4).

Відтак, з урахуванням того, що виконавчий напис №24098 вчинено 31.10.2017 року, строк позовної давності почав обраховуватись з 01.11.2017 року і спливає 01.11.2020 року, а позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом 31.10.2020 року, тобто в межах трьох річного строку позовної давності.

Доводи апелянта про те, що позивач звернувся в суд з позовом у грудні 2020 року не заслуговують уваги суду і спростовуються матеріалами справи.

Та обставина, що провадження у справі за даним позовом ОСОБА_2 відкрито ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 5 січня 2021 не свідчить про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки з матеріалів справи вбачається що суд надавав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, які він усунув своєчасно, тому відповідно до частини 4 статті 185 ЦПК України позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Крім того позивач зазначав, що про виконавчий напис він дізнався після відкриття виконавчого провадження на підставі спірного виконавчого напису.

Враховуючи вищенаведене вірним є висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не пропущено строк позовної давності, а посилання суду на переривання строку позовної давності є зайвим, тому мотивувальну частину рішення щодо питання строку позовної давності слід викласти в редакції даної постанови.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2021 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2022 року.

Головуюча: Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Хома М.В.