Єдиний унікальний номер 341/122/22
Номер провадження 2/341/176/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 квітня 2022 року місто Галич

Галицький районний суд у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заочно без участі сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: Галицька районна державна нотаріальна контора, про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Представниця Заставна О. В. в інтересах АТ «Ідея Банк» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Галицька районна державна нотаріальна контора, про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 43744,71 грн та сплачений судовий збір.

Позовна заява обґрунтована тим, що 18 лютого 2016 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № V04.034.74067, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 45314,0 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальниця ОСОБА_2 померла. Станом на дату смерті у ОСОБА_2 наявна непогашена заборгованість перед позивачем. Сума заборгованості станом на 17 січня 2022 року становить 43744,71 грн. Позивач надіслав до Галицької районної державної нотаріальної контори притензію кредитора від 15 серпня 2016 року. На підставі претензії заведена спадкова справа. 30 серпня 2021 року позивач отримав лист від Галицької районної державної нотаріальної контори з повідомленням про видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 43744,71 грн та 2481,0 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 27 січня 2022 відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу, у випадку заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду подати до суду відзив на позов, копію якого разом із доданими до нього документами надіслати позивачу. Справу призначено до розгляду на 10.02.2022.

Копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками надіслані на офіційну зареєстровану адресу відповідача та третьої особи.

Згідно з даними повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав вказані копії 09 лютого 2022 року (а. с. 42).

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, є день вручення судової повістки під розписку.

Таким чином, відповідач вважається повідомленим належним чином, а документи йому врученими.

Проте своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Ходом розгляду справи не цікавивився.

У чергове судове засідання 05 квітня 2022 року відповідач повторно не з`явився, причин неявки не повідомив.

При цьому до позову долучено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та про відсутність заперечень щодо заочного порядку розгляду справи.

Представник третьої особи також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча повідомлений про розгляд справи відповідно до норм статті 128 ЦПК України.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Ухвалою суду від 05 квітня 2022 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

18 лютого 2016 року між АТ «Ідея Банк» (далі - Банк) та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № V04.034.74067 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 45314,0 грн (а. с. 10).

Згідно з пунктом 1.1 Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 45314,0 грн, включаючи витрати на страховий платіж у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету «БПР «Стартовий», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (пункт 1.8 Кредитного договору) (а. с. 10).

Позивач повністю виконав зобов`язання відповідно до Кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером від 18 лютого 2016 року № V04.034.74 (а. с. 16).

Згідно з довідкою-розрахунком від 18 лютого 2016 року за Кредитним договором V04.034.74067 від 18 лютого 2016 року сума заборгованості станом на 17 січня 2022 року становить 43744,71 грн (а. с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 01 липня 2016 року виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області (а. с. 20).

З наданих на виконання ухвали суду Галицькою районною державною нотаріальною конторою матеріалів спадкової справи N 328/2016, заведеної після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що 15 серпня 2016 року за вих. N 12.1.4./144990 позивач направив на адресу нотаріальної контори претензію кредитора про включення кредиторських вимог Банку на загальну суму 43744,71 грн до складу спадщини померлої ОСОБА_2 (а. с. 46).

На підставі зазначеної претензії кредитора, яка надійшла до нотаріальної контори 16 вересня 2016 року, Галицька районна державна нотаріальна контора 16 вересня 2016 року завела спадкову справу N 328/2016 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі N 59507271 від 16 вересня 2016 року (а. с. 51 зворот).

Як вбачається із матеріалів спадкової справи, 30 липня 2021 року із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 звернувся її чоловік ОСОБА_1 (а. с. 62).

Відповідно до листа нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори Кіщук Л. І. убачається, що Галицька районна державна нотаріальна контора 18 серпня 2021 року видала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площами 1,0920 га (а. с. 84) та 0,2280 га (а. с. 87), що розташовані на території Комарівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, після смерті ОСОБА_3 , 1947 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на день смерті була зареєстрована у с. Комарів Галицького району Івано-Франківської області, та яка була боржником АТ «Ідея Банк» відповідно до кредитного договору від 18 лютого 2016 року № V04.034.74067. Свідоцтва про право на спадщину за законом видано чоловіку спадкодавиці ОСОБА_1 (а. с. 78).

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 271232195, дата державної реєстрації: 19 серпня 2021 року, відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,092 га, кадастровий номер: :03:001:0220 та індексний номер витягу: 271237922, дата державної реєстрації: 19 серпня 2021 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,228 га, кадастровий номер: :03:001:0721 (а. с. 86, 89).

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зчастиною першою статті 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормами статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті .

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту не припиняються, а входять до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до відповідача, як спадкоємця померлої боржниці ОСОБА_2 .

Так, частиною першою статті 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Частинами другою та третьою сатті 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржницею (яка померла), після її смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Разом з тим, положення статті 1281 ЦК України не встановлюють певного порядку пред`явлення таких вимог кредитора і мають на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Якщо спадкова справа у жодного нотаріуса на момент звернення не відкрита, кредитор вправі звернутись до будь-якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто до нотаріуса нотаріального округу за останнім місцем проживання померлого. В такому випадку нотаріус відкриває спадщину за заявою кредитора, оскільки п. п. 2.1 п. 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (надалі-Порядок) визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Таким чином, пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням частини другої статті 1281 ЦК України.

Разом з тим, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Суд встановив, що позивач дізнавшись про смерть позичальниці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 серпня 2016 року подав претензію кредитора до Галицької районної державної нотаріальної контори, що підтверджується наявними у справі копіями матеріалів спадкової справи. В свою чергу Галицька районна державна нотаріальна контора 18 серпня 2021 року видала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки відповідачу та повідомила про це позивача.

Таким чином, позивач пред`явив свої вимоги до спадкоємця - відповідача ОСОБА_1 у строк передбачений частиною другою статті 1281 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 1210 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим щодо законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

Отже, відповідач, як спадкоємець померлої позичальниці ОСОБА_2 , прийнявши спадщину після її смерті, відповідно до вимог статтей 1281, 1282 ЦК України зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора у межах вартості успадкованого ним майна.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Матеріали справи не містять інформації щодо вартості майна, успадкованого відповідачем ОСОБА_1 після смерті його дружини ОСОБА_2 .

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року у справі N 640/6274/16-ц зазначив, що враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна, а тому покладення обов`язку доказування наведених обставин на сторону позивача суперечить вимогам процесуального закону та є безпідставним.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання жодного разу не з`явився, заперечень щодо заявлених позовних вимог та відзиву на позов не подав.

Таким чином, підсумовуючи викладене та враховуючи принципи змагальності і диспозитивності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, як спадкоємця померлої боржниці, заборгованості за кредитним договором від 18 лютого 2016 року № V04.034.74067 у розмірі 43744,71 грн в межах вартості майна, успадкованого ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,0 грн.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: Галицька районна державна нотаріальна контора, про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2016 року № V04.034.74067 у розмірі 43744 (сорок три тисячі сімсот сорок чотири) гривні 71 копійка.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 0 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2022 року.

Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк»», місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Львів, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Третя особа: Галицька районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Я. Осмомисла, 3, м. Галич, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ