Справа № 464/5433/21 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/653/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симця В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 14 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Садівничий городній кооператив власників «Здоров`я», у якому просила суд ухвалити рішення, яким зобов`язати згаданого відповідача «списати необґрунтовану заборгованість на суму 1 730 гривень».

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що у грудні 2020 року їй було вручено повідомлення про ніби-то наявність у неї перед відповідачем заборгованості за період з 2016 по 2020 роки на загальну суму 1 730 грн., з яких: членські внески 830 грн., споживання води 200 грн., монтаж воріт та зовнішнє освітлення 450 грн., вуличний лічильник обліку 250 грн.

Однак, позивачка вважає, що вищезгадана заборгованість у неї перед відповідачем є відсутньою, а тому і просила суд зобов`язати відповідача «списати» цю заборгованість (а.с. 1-3).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 77-79).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, вважає, що суд не дав належної оцінки Фінансової звітності відповідача за 2020 рік, «яка свідчить про відсутність будь-якої дебіторської заборгованості членів перед Обслуговуючим кооперативом» (а.с. 82-83).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77).

Виходячи з позовних вимог (зобов`язання відповідача «списати необґрунтовану заборгованість на суму 1 730 гривень»), предметом доказування у даній справі є:

-наявність у позивачки заборгованості перед відповідачем;

-неправомірність нарахування відповідачем такої заборгованості.

Відповідач є юридичною особою і (за загальним правилом) будь-яка заборгованість (як перед юридичною особою, так і цієї юридичної особи перед іншими фізичними чи юридичними особами, а також перед державою) відображається у бухгалтерській звітності цієї юридичної особи.

Як стверджується матеріалами справи, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка подала до суду взаємовиключні докази, а саме: повідомлення відповідача (датоване 09 грудня 2020 року) про ніби-то наявність у позивачки заборгованості перед відповідачем за період з 2016 по 2020 роки на загальну суму 1 730 грн. (а.с. 4) та Фінансову звітність Обслуговуючого кооперативу «Садівничий городній кооператив власників «Здоров`я» за 2020 рік, згідно якої будь-яка дебіторська заборгованість у згаданої юридичної особи за підсумками 2020 року є відсутньою (а.с. 51-52), на що і звертається увага в доводах апеляційної скарги.

В той же час, вищезгадане повідомлення від 09 грудня 2020 року не містить обов`язкових складових, які передбачені чинним законодавством для такого виду претензій (зазначення відповідних періодів, наведення відповідних розрахунків тощо), а відтак (за наявності вищезгаданої Фінансової звітності відповідача за 2020 рік) не може бути визнаним належним та допустимим доказомнаявності у позивачки заборгованості перед відповідачем.

В свою чергу, відповідач також не подав до суду відзиву на позов (у якому б стверджувалося про наявність у позивачки заборгованості, яка нею оспорюється), так само, як і жодних документів, які б свідчили про наявність такої заборгованості.

Крім цього, враховуючи те, що у повідомленні відповідача від 09 грудня 2020 року про ніби-то наявність у позивачки заборгованості перед відповідачем, зазначається, що така є за період починаючи з 2016 року, то станом на час звернення позивачки до суду з позовом про «списання» цієї заборгованості (29.07.2021 року) у відповідача (у відповідності до статті 256 ЦК України) вже «закінчились» строки для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості, яка могла виникнути у позивачки до 29.07.2018 року.

За вищенаведених обставин в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про недоведеність позивачкою (як і відповідачем) наявності у неї перед відповідачем заборгованості, яка нею оспорюється, а відтак правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року - 2 481, 00 грн.

Предметом позову у цій справі є «списання необґрунтованої заборгованості на суму 1 730 гривень».

Таким чином, ціна позову у цій справі складає 1 730 грн., що станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481, 00 грн. х 100 = 248 100, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 1 730 грн., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ч.3 п.2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 14 лютого 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 18 квітня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.