Справа №203/4168/19
Провадження №2/0203/35/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2022 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Гапоновій К.В.,

з участю:

-представниці позивача ОСОБА_1 ;

-представниці відповідача ОСОБА_2 ;

-відповідачки ОСОБА_3 ;

-представниці відповідачки ОСОБА_4 ;

-представника третьої особи,

що заявила самостійний позов ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності, за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_7 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова Алла Генрихівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

у с т а н о в и в:

1. 20 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 , третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності. Заявлені позовні вимоги було обґрунтовано тим, що 07.06.2018 позивач за договором купівлі-продажу, укладеним з ОСОБА_8 , придбав квартиру АДРЕСА_1 . 06.11.2019 позивач дізнався про те, що власником квартири є відповідач. Набуттю останнім права власності на спірне майно передувало припинення такого права позивача 03.06.2019 рішенням державного реєстратора. У подальшому - 26.06.2019, право власності на квартиру було зареєстроване за ТОВ «СЕРТЕКС», яке 05.07.2019 продало її відповідачеві. Позивач як законний власник спірної квартири не укладав з відповідачем жодних правочинів щодо неї, а останній придбав квартиру внаслідок незаконних оборудок. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) про витребування квартири з незаконного володіння відповідача, скасування державної реєстрації права власності відповідача на неї (т. 1 а.с.а.с. 2 - 7, т. 3 а.с.а.с. 60 - 63).

2. 13 листопада 2019 року суд за заявою позивача забезпечив позов, наклавши арешт на спірну квартиру, заборонивши укладати правочини, спрямовані на її відчуження та/або обтяження, укладати договори купівлі-продажу, міни, дарування, найму, іпотеки (передавати квартиру в користування, управління, оренду, лізинг, у спільну діяльність, до статутного капіталу (майна) іншої юридичної особи або учасника товариства; вселяти мешканців для тимчасового або постійного проживання, проводити перепланування, ремонтні роботи та будь-які інші дії, що можуть призвести до пошкодження оздоблення квартири та майна, яке в ній знаходиться, погіршення її поточного будівельного, інженерного, санітарного та протипожежного стану, зміни її технічних характеристик, руйнації або знищення), вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо цієї квартири (т. 1 а.с. 97).

3. 04 червня 2020 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_8 .

4. 17 липня 2020 року ОСОБА_7 подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що є повноправним власником спірної квартири. Довіреність, на підставі якої було продано квартиру, учинена 2015 року, коли ОСОБА_8 ще не була її власником, отже такий договір купівлі-продажу є недійсним (т. 1 а.с.а.с. 159, 160).

5. 05 серпня 2020 року ОСОБА_8 звернулася до суду із позовом третьої особи до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_7 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова А.Г., про визнання договору купівлі-продажу недійсним (прийнято ухвалою суду від 10.08.2020). Заявлені позовні вимоги було обґрунтовано тим, що страждає на психічні розлади і є особою з інвалідністю ІІ групи. ОСОБА_3 , яка доводиться ОСОБА_8 далекою родичкою, раніше намагалася визнати її недієздатною і стати її опікуном. Після смерті батьків ОСОБА_8 стала одноосібною власницею спірної квартири. Ще під час оформлення спадщини (2015 року) ОСОБА_3 для допомоги у цьому умовила ОСОБА_8 скласти відповідну довіреність. У травні 2019 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 (батько ОСОБА_7 ). Навесні 2019 року ОСОБА_3 телефоном повідомила ОСОБА_8 про те, що 07.06.2018 продала квартиру на підставі виданої на її ім`я квартири. Увесь цей час ОСОБА_8 мешкала у спірній квартирі, сплачувала за комунальні послуги тощо. Таким чином, продаж квартири відбувся внаслідок зловмисної домовленості відповідачів. Викладені обставини стали причиною звернення третьої особи до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.06.2018 (т. 1 а.с.а.с. 169 - 173).

6. 25 серпня 2020 року ОСОБА_6 подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що довіреність, що була видана на ім`я ОСОБА_3 , мала положення щодо права розпоряджатися спірною квартирою, отже й договір-купівлі-продажу є цілком законним. Крім того, за вказаним договором покупець передав продавцю грошові кошти в сумі 288 800,00 грн, що також свідчить про його правомірність (т. 1 а.с.а.с.234 - 236, 241).

7. 07 вересня 2020 року ОСОБА_7 подав до суду заперечення, у яких зазначив, що на момент видачі вказаної довіреності ОСОБА_8 не була власником спірної квартири, оскільки лише прийняла спадщину, не оформивши її (т. 2 а.с.а.с. 1 - 3, 12).

8. 16 вересня 2020 року ОСОБА_6 подав до суду відзив на позов третьої особи, у якому зазначив, що довіреність, яка була видана на ім`я ОСОБА_3 , мала положення щодо права розпоряджатися спірною квартирою, отже й договір-купівлі-продажу є цілком законним. Крім того, за вказаним договором покупець передав продавцю грошові кошти в сумі 288 800,00 грн, що також свідчить про його виконання сторонами та його правомірність (т. 2 а.с.а.с. 13 - 18).

9. 27 вересня 2020 року ОСОБА_8 подала до суду пояснення третьої особи, у яких зазначила, що на момент видачі довіреності ОСОБА_3 їй належала лише частина спірної квартири, отже остання не мала права укладати від її імені договір-купівлі-продажу (т. 2 а.с.а.с. 92, 93, 103).

10. 01 жовтня 2020 року ОСОБА_3 подала до суду відзив на позов третьої особи, у якому зазначила, що договір купівлі-продажу, укладений нею від імені ОСОБА_8 , відповідає вимогам закону, посвідчений нотаріально і вчинений на підставі довіреності, виданої власником квартири, отже підстав для визнання його недійсним не існує. Крім того, третьою особою суду не було надано належних доказів зловмисної домовленості при відчуженні спірної квартири (т. 2 а.с.а.с. 104 - 114).

11. 20 жовтня 2020 року ОСОБА_8 подала до суду відповідь на відзив, у якій, серед іншого, зазначила, що після укладення оспореного нею договору купівлі-продажу вона продовжувала володіти та користуватися квартирою, оплачувати комунальні послуги, що свідчить про недійсність цього договору (т. 2 а.с.а.с. 188 - 198, т. 3 а.с. 14).

12. Того ж дня ОСОБА_7 подав до суду пояснення третьої особи, у яких зазначив, що на момент видачі довіреності ОСОБА_8 не була власником спірної квартири, оскільки лише прийняла спадщину, не оформивши її (т. 3 а.с.а.с. 15, 22).

13. 06 листопада 2020 року ОСОБА_3 подала до суду заперечення, у яких зазначила, що договір купівлі-продажу, укладений нею від імені ОСОБА_8 , відповідає вимогам закону, посвідчений нотаріально і вчинений на підставі довіреності, виданої власником квартири, отже підстав для визнання його недійсним не існує. Крім того, третьою особою суду не було надано належних доказів зловмисної домовленості при відчуженні спірної квартири (т. 3 а.с.а.с. 23 - 31, 35).

14. Того ж дня ОСОБА_6 подав до суду заперечення, у яких зазначив, що довіреність, яка була видана на ім`я ОСОБА_3 , мала положення щодо права розпоряджатися спірною квартирою, отже й договір-купівлі-продажу є цілком законним. Крім того, за вказаним договором покупець передав продавцю грошові кошти в сумі 288 800,00 грн, що також свідчить про його виконання сторонами та його правомірність (т. 3 а.с.а.с. 36 - 39, 43).

15. 10 грудня 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (т. 3 а.с. 88).

16. У судовому засіданні представниця позивача підтримала позов ОСОБА_6 , заперечувала проти задоволення позову третьої особи, пояснивши, що 07.06.2018 позивач за договором купівлі-продажу, укладеним з ОСОБА_8 , придбав квартиру АДРЕСА_1 . 06.11.2019 позивач дізнався про те, що власником квартири є відповідач. Набуттю останнім права власності на спірне майно передувало припинення такого права позивача 03.06.2019 рішенням державного реєстратора. У подальшому - 26.06.2019, право власності на квартиру було зареєстроване за ТОВ «СЕРТЕКС», яке 05.07.2019 продало її відповідачеві. Позивач як законний власник спірної квартири не укладав з відповідачем жодних правочинів щодо неї, а останній придбав квартиру внаслідок незаконних оборудок. Довіреність, що була видана на ім`я ОСОБА_3 , мала положення щодо права розпоряджатися спірною квартирою, отже й договір-купівлі-продажу є цілком законним. Крім того, за вказаним договором покупець передав продавцю грошові кошти в сумі 288 800,00 грн, що також свідчить про його правомірність.

17. Представниця ОСОБА_7 у суді заперечувала проти позову ОСОБА_6 та не заперечувала проти задоволення позову третьої особи, пояснивши, що ОСОБА_7 є повноправним власником спірної квартири. Довіреність, на підставі якої було продано квартиру, учинена 2015 року, коли ОСОБА_8 ще не була її власником, отже такий договір купівлі-продажу є недійсним. На момент видачі вказаної довіреності ОСОБА_8 не була власником спірної квартири, оскільки лише прийняла спадщину, не оформивши її.

18. Представниця ОСОБА_3 у суді не заперечувала проти позову ОСОБА_6 , заперечувала проти задоволення позову третьої особи, пояснивши, що договір купівлі-продажу, укладений нею від імені ОСОБА_8 , відповідає вимогам закону, посвідчений нотаріально і вчинений на підставі довіреності, виданої власником квартири, отже підстав для визнання його недійсним не існує. Крім того, третьою особою суду не було надано належних доказів зловмисної домовленості при відчуженні спірної квартири.

19. Представник ОСОБА_8 у суді заперечував проти позову ОСОБА_6 та підтримував позов третьої особи, пояснивши, що третя особа страждає на психічні розлади і є особою з інвалідністю ІІ групи. ОСОБА_3 , яка доводиться ОСОБА_8 далекою родичкою, раніше намагалася визнати її недієздатною і стати її опікуном. Після смерті батьків ОСОБА_8 стала одноосібною власницею спірної квартири. Ще під час оформлення спадщини (2015 року) ОСОБА_3 для допомоги у цьому умовила ОСОБА_8 скласти відповідну довіреність. У травні 2019 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 (батько ОСОБА_7 ). Навесні 2019 року ОСОБА_3 телефоном повідомила ОСОБА_8 про те, що 07.06.2018 продала квартиру на підставі виданої на її ім`я квартири. Увесь цей час ОСОБА_8 мешкала у спірній квартирі, сплачувала за комунальні послуги тощо. Таким чином, продаж квартири відбувся внаслідок зловмисної домовленості відповідачів. На момент видачі довіреності ОСОБА_3 третій особі належала лише частина спірної квартири, отже ОСОБА_3 не мала права укладати від її імені договір-купівлі-продажу.

20. Державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова А.Г. до суду не з`явилася, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за її відсутності (т. 2 а.с. 76).

21. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином.

22. Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, показання експерта, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а позов третьої особи необхідно задовольнити, з таких підстав.

23. Судом встановлено, що ОСОБА_8 є особою з інвалідністю ІІ групи, від 22.01.2015 страждає на шизофренію (параноїдна форма, безперервна течія, галюцинаторно-параноїдний синдром, ремісія «С», яскраво виражений змішаний дефект. F 20.00) (т. 1 а.с.а.с. 174 - 179).

24. ОСОБА_8 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 30.12.2015 згідно з розпорядженням №627, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 08.12.2007 за реєстром №3-6614, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 08.12.2007 за реєстром №3-6615, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П`ятою дніпровською державною нотаріальною конторою 18.05.2018 за реєстром №3-433, належала квартира АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.а.с. 12, 15, 71, 94 - 96).

25. 29 жовтня 2015 року ОСОБА_8 видала ОСОБА_3 довіреність, якою уповноважила останню представляти її інтереси у відповідній державній нотаріальній конторі з питань оформлення спадщини та одержання свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_10 . Довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Медяник В.А. (номер у реєстрі - 2097) (т. 1 а.с. 219).

26. 07 червня 2018 року між ОСОБА_8 , від імені якої на підставі довіреності від 29.10.2015 діяла ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу квартири, за яким останній за 288 800,00 грн придбав спірну квартиру. Договір був посвідчений П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою (номер у реєстрі - 3-467) (т. 1 а.с.а.с. 12, 13).

27. 03 червня 2019 року рішенням державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Новотрудівської сільської ради Ковальова С.В. право власності ОСОБА_6 на спірну квартиру було скасоване (т. 1 а.с. 20).

28. 25 червня 2019 року між ОСОБА_8 як засновником та ТОВ «СЕРТЕКС» було складено акт приймання-передачі нерухомого майна, за яким останнє прийняло до статутного капіталу спірну квартиру. Право власності ТОВ «СЕРТЕКС» на квартиру було зареєстроване державним реєстратором КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради Дворецькою Ю.О. (т. 1 а.с.а.с. 18, 19, 62 - 65).

29. 05 липня 2019 року між ТОВ «СЕРТЕКС» та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу, за яким останній придбав спірну квартиру. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж О.А. (номер у реєстрі - 324) (т. 1 а.с.а.с. 14, 18, 59, 60, 85).

30. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

31. За своєю юридичною природою договір купівлі-продажу є двостороннім (взаємним), платним, консенсуальним, каузальним правочином, для якого за загальним правилом властива наявність волі на її укладення власника майна, що відчужується, та його набувача.

32. Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

33. За правилами, встановленими частиною 1 статті 232 ЦК, правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

34. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

35. Під зловмисною домовленістю необхідно розуміти умисну змову однієї сторони із представником іншої, проти інтересів особи, яку представляють. Зловмисна домовленість представника з контрагентом особи, що представляють, створює правову ситуацію, коли дійсна воля довірителя, яку повинен утілювати представник, замінюється його власною волею, що суперечить волі довірителя. Саме підміна волі довірителя волею представника i слугує підставою для визнання такого правочину недiйсним. Тобто в основу зловмисної домовленостi покладено умисні дiї представника, який усвідомлював, що вчиняє правочин усупереч інтересам довірителя та бажав (або свідомо допускав) їх настання. При цьому не має значения, вiд кого виходила ініціатива здійснити змову - вiд представника чи вiд другої сторони правочину.

36. Головне, що характеризує цей правочин - наявнiсть усвiдомленості i волі другої сторони правочину та представника на здійснення дій усупереч інтересам особи, яку вiн представляв. Кваліфікація правочину як вчиненого внаслiдок зловмисної домовленостi, зумовлює встановлення, що: від імені однієї із сторiн правочину виступав представник, хоча й не виключаються випадки, коли від імені обох сторiн виступають представники; зловмисна домовленість i вчинення правочину з iншою стороною вiдбулися на пiдставі наявних повноважень представника; існував умисел в діях представника щодо зловмисної домовленостi; настали несприятливі наслiдки для особи, яку представляють; існує причинний зв`язок між зловмисною домовленістю i несприятливими наслiдками для особи, яку представляють.

37. За приписами частин 1, 3 статті 237 ЦК представництвом є правовідносини, в яких одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин вiд імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з iнших підстав, встановлених актами цивільного

законодавства.

38. Представник не може вчиняти правочин вiд імені особи, яку вiн представляв, у своїх iнтересах або в інтересах іншої особи, представником якої вiн одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших ociб, встановлених законом (частина третя статті 238 ЦК).

39. Відповідно до статей 244, 245 ЦК представництво, яке ґрунтується на договорi, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій ocoбi для представництва перед третіми особами. Форма довiреностi повинна відповідати формi, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

40. Судом встановлено, що ОСОБА_3 , діючи на підставі довiреностi від 29.10.2015, відчужила за договором купівлі-продажу спірну квартиру. При цьому довіритель ( ОСОБА_8 ) зазначений правочин не схвалював, грошових коштів вiд продажу своєї квартири не отримував. ОСОБА_3 як представник ОСОБА_8 за довіреністю вiд 29.10.2015, продаючи квартиру третьої особи ОСОБА_6 , усвідомлювала, що вчиняє правочин всупереч інтересам довiрителя та свідомо допускала настання несприятливих наслiдків для нього.

41. Зазначені висновки виходять з доказів, наданих сторонами суду під час розгляду справи (або факту їх ненадання).

42. Так, зміст довіреності від 29.10.2015, свідчить про те, що ОСОБА_8 уповноважила ОСОБА_3 представляти її інтереси виключно з питань оформлення спадщини та одержання свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_10 .

43. Решта повноважень (зокрема, право на відчуження квартири) згідно з логіко-граматичним аналізом тексту довіреності, абсолютно пов`язана з метою її видачі - оформленням спадщини після смерті ОСОБА_10 , отже має їй відповідати.

44. Таким чином, укладення ОСОБА_3 оспореного договору купівлі-продажу поза рамками наданих повноважень (оформлення спадщини після смерті ОСОБА_10 ), відбулося з порушенням меж прав представника.

45. Крім того, безумовним свідченням зазначеного висновку суду є факт неотримання ОСОБА_8 грошових коштів вiд продажу своєї квартири. Доказів протилежного представницями ОСОБА_6 , ОСОБА_3 протягом розгляду справи надано не було.

46. Крім того, з огляду на приписи частини 1 статті 317 ЦК, за якою власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, під час укладення договору купівлі-продажу волю продавця має бути спрямовано на оплатну передачу новому власникові права володіння, користування та розпоряджання майном, а волю покупця, навпаки, - на набуття цих прав. Відсутність будь-якого із згаданих елементів свідчитиме про наявність у природі правочину юридичної вади.

47. Судом встановлено, що від моменту укладення оспорюваного договору купівлі-продажу ОСОБА_8 мешкала у спірній квартирі, сплачувала за комунальні послуги, одноосібно безперешкодно володіла та користувалася спірним нерухомим майном, що у сукупності з рештою встановлених судом обставин свідчить про відсутність при укладенні договору купівлі-продажу від 07.06.2018 волі сторін, спрямованої саме на відчуження.

48. З огляду на викладене суд вважає за необхідне позов третьої особи задовольнити, відповідно, залишивши без задоволення заявлений ОСОБА_6 позов.

49. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10.10.2018 (справа №755/16955/13-ц), від 11.11.2019 №85868730 (справа №496/4851/14-ц), від 21.02.2020 №87793691 (справа №182/3593/17), які відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) підлягають урахуванню судом.

50. У порядку статті 141 ЦПК з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у рівних частках на користь ОСОБА_8 необхідно стягнути компенсацію її судових витрат (по 420,40 грн).

51. При цьому суд не вбачає підстав для відшкодування ОСОБА_8 та ОСОБА_7 їх витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі витрати не були підтверджені ними належними та допустимими доказами - платіжними документами про їх понесення.

52. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 133, 141, 209 - 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_6 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) у позові до ОСОБА_7 (РНОКПП - НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ), треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_3 ; АДРЕСА_4 ), треті особи - ОСОБА_7 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова Алла Генрихівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 07 червня 2018 року, укладений між ОСОБА_8 , від імені якої діяла ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 , посвідчений П`ятою дніпровською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за №3-467.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 компенсацію судових витрат у сумі 420,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 компенсацію судових витрат у сумі 420,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 11 квітня 2022 року.

Суддя М.О. Католікян