Справа № 450/3564/21 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/4083/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що звернувся з позовом до ОСОБА_1 за останнім відомим йому зареєстрованим місцем проживання відповідача відповідно до вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України. Зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів прав, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав. Вважає, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції допустив надмірний формалізм, чим позбавив його права на доступ до суду. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 листопада 2021 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року вирішено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року призначено на 16 год. 00 хв. 11 квітня 2022 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 15 квітня 2022 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 11 квітня 2022 року, датою ухвалення постанови є саме 15 квітня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Визнаючи позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви протягом строку, встановленого ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року, а саме не надав доказів на підтвердження місцезнаходження майна чи останнього відомого зареєстрованого місця проживання або перебування чи постійного заняття (роботи) відповідача на території Пустомитівського району Львівської області.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частина 2 ст. 185 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»залишено без руху з тих підстав, що вона не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 177 ЦПК України, зокрема, не надано доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтується позовні вимоги та звернення з ними саме до Пустомитівського районного суду Львівської області, а саме: не надано доказів на підтвердження місцезнаходження майна чи останнього відомого зареєстрованого місця проживання або перебування чи постійного заняття (роботи) відповідача на території Пустомитівського району Львівської області. Надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Роз`яснено, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На виконання вимог ухвали судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року про залишення позовної заяви без руху Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 07 жовтня 2021 року подало заяву про усунення недоліків, в якій зазначило що останнім відомим місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» визнано неподаною та повернуто позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

В позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» зазначає, що йому невідоме місце реєстрації відповідача, а остання відома позивачу адреса місця проживання/перебування відповідача АДРЕСА_1 .

До позовної заяви долучено довідку про фінансовий стан абонента № за адресою: АДРЕСА_1 , від 19 липня 2021 року з розрахунком заборгованості та акт про припинення газопостачання абонента № від 26 квітня 2018 року, в яких боржником зазначено ОСОБА_1 .

В заяві про усунення недоліків позовної заяви, позивач повідомив, що звертаючись з позовними вимогами, позивач зазначив, що звернувся з позовом до ОСОБА_1 за останньою відомою адресою його проживання, оскількимісце реєстрації проживання або перебування відповідача йому невідоме.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області місце проживання ОСОБА_1 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.с. 16).

Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 10 ст. 187 ЦПК України).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що повернення позовної заяви призведе до порушення права позивача на доступ до правосуддя, оскільки позивачу невідоме місце реєстрації відповідача, а ч. 9 ст. 28 ЦПК України передбачає його право звернутися з позовом по фізичної особи, реєстрація якої невідома, за останнім відомим її місцем проживання або перебування, тобто за адресою: АДРЕСА_1 ,що належить до територіальної підсудності Пустомитівського районного суду Львівської області, відтак відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» задовольнити частково.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 15.04.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк