ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/648/21
Позовне провадження Провадження № 2/170/20/22
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2022 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді Сушик Н.В.,

за участю секретаря - Ковальчук О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Шацьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб. Свої вимоги обгрунтовував наступним. На початку лютого 2018 року він придбав у відповідача автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , 1995 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 (універсал) у смт Шацьк Волинської області, домовившись з відповідачем, що протягом 10 днів він випише на нього доручення, оскільки автомобіль потребував певного ремонту і момент придбання у ньому не було необхідності.

Згодом, приблизно у середині серпня 2021 він вирішив зареєструвати вказаний автомобіль на своє ім`я і прибув до регіонального сервісного центру за для оформлення вказаного автомобіля. До цього часу він користувався свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу старого власника.

Заповнивши всі необхідні документи та оплативши послуги регіонального сервісного центру він віддав всі документи разом з квитанціями та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу працівнику сервісного центру та став очікувати видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль на своє ім`я.

Через деякий час до нього підійшов працівник сервісного центру та повідомив його, що даний транспортний засіб неможливо оформити на його ім`я, оскільки для цього необхідний попередній власник.

Він неодноразово звертався до відповідача щодо укладення комісійного Договору або договору купівлі-продажу, предметом якого мав би бути автомобіль, але порозуміння у відповідача в його пропозиціях він не знайшов, хоча останній не заперечував щодо повного розрахунку із ним за даний транспортний засіб. Знайти відповідача він не може.

Відповідач не бажає звертатись до відповідних установ щодо укладення договору купівлі-продажу з незрозумілих причин.

Позивач зазначає, що фактично між ними відбулось укладання Договору купівлі-продажу, але не в письмовій формі. На даний час вказаний транспортний засіб, ключі від транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу знаходяться у нього.

На сьогоднішній день позивач втратив зв`язок з відповідачем, оскільки останній змінив номер телефону. Тому станом на сьогоднішній день саме відповідач являється власником транспортного засобу, який позивач придбав у встановленому законом порядку, виконавши всі істотні умови Договору купівлі-продажу, сплативши за транспортний засіб грошові кошти у повному обсязі, про що свідчить розписка підписана ним власноручно, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 70 000 грн.

Враховуючи вищезазначене ОСОБА_3 вважає, що ним виконано всі вимоги, передбачені законом, за умовами купівлі-продажу транспортного засобу, тому набуття права власності на транспортний засіб відбулося в порядку, передбаченому законом.

Позивач ОСОБА_3 судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Відзиву, заяв не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25.08.2005 власником автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , 1995 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 (універсал) зазначено ОСОБА_2 (а.с 11,12).

З Розписки про отримання грошових коштів за продаж автомобіля від 13 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , отримав від громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платників податків - НОМЕР_4 , грошові кошти в розмірі - 70 000 гривень. Вказану суму ОСОБА_2 отримав в рахунок оплати за реалізацію свого транспортного засобу (автомобіля) марки VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , 1995 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 (універсал). Грошові кошти у розмірі 70 000 грн. ОСОБА_2 отримав в повному обсязі. Будь-яких претензій матеріального характеру до громадянина ОСОБА_1 він не має і зобов`язується в подальшому не мати. Дана розписка надрукована з його слів та підписана ним власноручно.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов`язується передати майно /товар/ у власність другій стороні покупцеві, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно / товар/ і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч.5 ст. 656 ЦК України особливості договору купівлі - продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Частиною 1 ст. 210 ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно зі ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», реєстрація, перереєстрація зняття з обліку транспортних засобів здійснюється згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Відповідно до п.1 цим порядком встановлюється єдиний на території України порядок державної реєстрації (перереєстрації) та обліку автомобілів. У п.2 Порядку зазначено, що вони є обов`язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів. Згідно п.8 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України №1388 перед відчуженням, передачею транспортні засоби повинні бути зняти з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Пунктом 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 встановлено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг. В силу п.п.7, 8 зазначеного Порядку власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов`язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Пункт 8 Порядку серед повного переліку документів, які є підставою виникнення права власності і підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, не передбачає договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного фізичними особами в усній чи простій письмовій формі. Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Згідно з п. 40 цього Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду. Таким чином, до вчинення зазначених дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець набувати право власності на транспортний засіб. У справах за позовом про визнання права власності на автомобіль із підстав придбання його за договором купівлі-продажу, суд може задовольнити такий позов у тому разі, коли встановить, що сторонами були додержані правила ЦК України щодо укладення договору купівлі-продажу такого майна, зокрема і подальша перереєстрація транспортного засобу. Крім того, згідно Постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2015 р. зокрема зазначено, що правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Проте, досліджені матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 , який з 2018 р. користувався спірним автомобілем, було вчинено будь-які з вище зазначених дій, передбачених Порядком державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, зокрема не знято спірний автомобіль з обліку в в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС та проведено перереєстрацію вищезазначеного автомобіля. Складена відповідачем ОСОБА_2 розписка про отримання грошових коштів за продаж автомобіля, не є підтвердженням переходу права власності на спірний автомобіль від ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , оскільки позивач в установленому законом порядку не здійснив державну реєстрацію автомобіля на його ім`я, не отримав на нього правовстановлюючі документи, сторони не укладали договір купівлі-продажу у встановленій законом формі, у зв`язку з чим, на думку суду, не відбулось переходу права власності на спірний автомобіль. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Постанова КЦС ВС від 15.02.2018 у справі № 640/7052/16-ц, а також іншими правовими позиціями (від 28 листопада 2018 року у справі № 662/397/17 (провадження № 61-24913св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 757/488/16-ц (провадження № 61-23233св18), від 17 жовтня 2019 року в справі № 380/11122/16 (провадження №61-30234 св 18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Керуючись 12, 81, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 203, 210, 328, 334, 655 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», положень Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.04.2022.

Суддя /підпис/ Н.В.Сушик Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Сушик