Провадження № 2/761/5310/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

07.09.2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 14 000,00 грн. щомісяця з дня звернення до суду з позовом і до досягнення сином повноліття.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 . Після припинення спільного проживання батьків, дитина залишилась проживати з матір`ю та відповідно перебуває на її матеріальному забезпеченні. Як зазначає позивач щомісячні витрати на утримання дитини становлять 28 000,00 грн. Відповідач не виконує покладені на нього обов`язки по утриманню дитини, у зв`язку з чим позивач самостійно здійснює утримання спільної з відповідачем дитини та для захисту прав дитинизвернулась до суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Також відповідач не скористався своїм правом надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.ст.223, 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, вислухавши представника позивача,суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 21жовтня 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 07.04.2017 року.

Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками дитини є - ОСОБА_3 - батько та ОСОБА_2 - мати.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України).

Водночас, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідач не надав суду доказів на спростування тієї обставини, що дитина проживає з матір`ю.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Як вбачається з позовної заяви, утриманням дитини займається позивачка, відповідач коштів на утримання дитини не надає. Відповідач не надав суду доказів на спростування зазначеного.

Так відповідач не надав суду доказів, що він сплачував аліменти на утримання дитини чи надавав кошти добровільно та їх суми, а судом встановлено, що відповідач не приймає участь в забезпеченні дитини, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто 07.09.2021 року.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров`я дитини (доказів, що дитина потребує спеціального лікування, чи перебуває на медичному обліку суду не надано). Судом встановлено, що відповідач є працездатним та має можливість працювати та отримувати дохід, не має інших осіб на утриманні, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки позивач не надала суду належних та допустимих доказів щомісячних витрат на дитину в розмірі 28 000,00 грн., а тому суд визначає аліменти в розмірі 5 000,00 грн.на дитину з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 07 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2, 4, 12, 13, 76-78, 101, 141, 258-268, 430 ЦПК України, статями 180-182, 184, 191 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 07 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 18 лютого 2022 року

Суддя: Н.Г.Притула