Ухвала

13 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 309/3432/14-ц

провадження № 61-1099ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний фтизіопульмонологічний лікувально-діагностичний центр» Закарпатської обласної ради про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовомдо Обласної психіатричної лікарні с. Вільшани про визнання дій незаконними.

Позов обґрунтовано тим, що 10 червня 2011 року його матір ОСОБА_2 без її згоди та згоди будь-кого з родичів помістили у обласну психіатричну лікарню с. Вільшани на підставі неправдивого діагнозу «судинна деменція (слабоумство)». В даній психлікарні без згоди матері та згоди будь-кого з родичів на протязі 59 днів, а саме з 10 червня 2011 року по 07 серпня 2011 року, працівники Обласної психіатричної лікарні с. Вільшани вводили в організм ОСОБА_2 багаточисленні хімічні препарати. По кожному факту введення хімічних препаратів кожного дня на протязі її перебування у лікарні, у медичній документації відповідача за матір підпис про згоду ставили працівники Обласної психіатричної лікарні с. Вільшани. У медичній документації відповідача немає жодного підпису ОСОБА_2 про згоду на введення в її організм жодних хімічних препаратів.

Внаслідок таких незаконних дій працівників Обласної психіатричної лікарні с. Вільшани стан здоров`я матері поступово погіршувався. Про факт погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 за декілька днів до настання смерті працівники лікарні не повідомили нікого з родичів. Такі неправомірні дії відповідачів сприяли значному погіршенню стану здоров`я та настання смерті матері ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим позивач просив визнати незаконними й неправомірними дії відповідача щодо поміщення й утримування матері ОСОБА_2 з 10 червня 2011 року по 07 серпня 2011 року у обласній психіатричній лікарні с. Вільшани Закарпатської області та введення в організм матері будь-яких хімічних препаратів з 10 червня 2011 року по 07 серпня 2011 року у психіатричній лікарні, які були вчинені без згоди матері та згоди всіх її родичів, що привело до настання смерті ОСОБА_2 .

Рішенням Хустського районного суду від 20 січня 2016 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року, відмовлено в задоволенні позовної заяви.

15 січня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

ОСОБА_1 у касаційній скарзі посилався на те що копію оскаржуваної постанови він отримав 16 грудня 2021 року, проте на підтвердження зазначеного не надав відповідних доказів.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2022 року касаційну скаргу залишено без руху. Надано заявнику строк на усунення недоліків, зокрема надання доказів на підтвердження дати отримання копії постанови Запорізького Закарпатського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року та сплатити судовий збір.

У квітні 2022 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, зокрема довідка з Закарпатського апеляційного суду про отримання ОСОБА_1 копії повного тексту постанови 16 грудня 2021 року та квитанцію про сплату судового збору у розмірі 487,20 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надані заявником докази, Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником доводи свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Закарпатського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає те,що суди неодноразово необґрунтовано відмовляли у задоволенні його клопотань про витребування доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги та судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний фтизіопульмонологічний лікувально-діагностичний центр» Закарпатської обласної ради про визнання дій неправомірними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

Витребувати з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 309/3432/14-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак