Ухвала

04 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 487/3507/19

провадження № 61-20541ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рехлецького Руслана Віталійовича на постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , Управління комунального майна Миколаївської міської ради, Миколаївської міської ради, про визнання розпорядження незаконним, визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради, Миколаївської міської ради про визнання розпорядження незаконним, визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2019 року замінено відповідача Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради на належного відповідача - Управління комунального майна Миколаївської міської ради.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконним розпорядження та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру недійсним відмовлено.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про демонтування перегородки, встановленої в коридорі загального користування, відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Додаткове рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 демонтувати перегородку, встановлену у коридорі загального користування літ. № ІІ між кімнатами № 1 і № 4 біля квартири АДРЕСА_1 , та відновити дверний проріз у перегородці між кімнатами № 1 і № 2 , розташованій у коридорі загального користування літ. № ІІ.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2020 року залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Рехлецького Р. В. на постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення.

У лютому 2022 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 січня 2022 року, які містять клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У своєму клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови було отримано 24 грудня 2021 року, про що надає відповідні докази.

Зважаючи на те, що у касаційній скарзі містяться докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, вважаємо за можливе його поновити.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Рехлецький Р. В., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції та додаткове рішення.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 915/1096/18, від 16 грудня 2020 року у справі № 914/554/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, оскільки суд не необґрунтовано відхилив клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Рехлецького Руслана Віталійовича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Рехлецькому Руслану Віталійовичу строк на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/3507/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , Управління комунального майна Миколаївської міської ради, Миколаївської міської ради, про визнання розпорядження незаконним, визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 травня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян