Провадження № 22-ц/4808/389/22
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

секретаря: Возняк В.Д.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючою суддею Пастернак І.А. 20 грудня 2021 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 29 грудня 2021 року,у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «Захід-Фінанс Груп», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Івано-Франківська міська рада, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Державна інспекція містобудування України, про визнання незаконним та самочинним будівництва, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди, стягнення судових витрат,

встановив :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом, вимоги якого збільшили під час розгляду справи, до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Івано-Франківська міська рада, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради та Державна інспекція містобудування України про визнання незаконним та самочинним будівництва, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Позов обгрунтовували тим, що вони є власниками квартир №1 , №2 та АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 здійснює самочинне будівництво (капітальну реконструкцію) суміжного житлового будинку АДРЕСА_4 . Будівельні роботи проводяться без жодних документів, що надавали б право відповідачці на їх виконання, про що свідчать відповіді Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Таким чином, відбувається порушення містобудівних умов та обмежень забудови, пожежних та екологічних норм, що несуть загрозу життю та здоров`ю позивачів, призводять до заподіяння їм матеріальних витрат та моральної шкоди. Зокрема, у їхньому будинку погіршилась та належним чином не функціонує витяжка вентиляційної шахти димового каналу газових котлів, виникають проблеми з газопостачанням, у зв`язку з чим у мешканців погіршилось самопочуття з приводу чого вони змушені звертатись в заклади охорони здоров`я.

Крім того, відповідачка здійснила добудову третього поверху із мансардою в будинку №6 , спрямовуючи ухил даху на будинок №4а , що може викликати його підтоплення, нанести шкоду руйнуючого характеру, появу грибка тощо. Нею знехтувані елементарні правила безпеки, бо будівництво проводиться без жодних загороджуючих елементів. Капітальна реконструкція здійснюється шляхом надбудови третього поверху із мансардою в двохповерховому будинку 1939 року будівництва, тоді як згідно генерального плану міста обмеження висоти забудови на цій вулиці становить 10,0 метрів.

В зв`язку з цим позивачі звертались у відповідні правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування, проте жодних реальних дій на усунення порушень останніми не прийнято.

14 серпня 2020 року проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_6 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна №б/н від 20 лютого 2020 року, укладеного з ТОВ «Захід-Фінанс груп» договору купівлі-продажу №Н46А/1 від 07 травня 2019 року та довідки ТОВ «А+++». 01 вересня 2020 року проведено державну реєстрацію права власності на приміщення №3 у цьому будинку за ОСОБА_7 . З метою уникнення відповідальності за реєстрацію самочинного будівництва остання 16 грудня 2020 року відчужила нежитлове приміщення 3 в будинку АДРЕСА_4 . В подальшому ним здійснено незаконну, на думку позивачів, перереєстрацію самовільної добудови третього поверху з мансардою в будинку на квартиру 3а .

Вказаними незаконними діями позивачам нанесено моральну шкоду, що полягає в переживаннях та стресі за своє життя та майно, затрачанням часу на усунення порушень, зміні нормальних умов життя тощо.

З метою забезпечення права на безпечні для життя і здоров`я умови проживання позивачами було укладено з ПП «Івано-Франківськпромсервіс» договір №161 на виконання робіт по нарощенню димових і вентиляційних каналів по АДРЕСА_5 в квартирах №1 , №2 та №3 , згідно з яким сплачено 34 446,00 грн.

За наведених обставин просили визнати незаконним та самочинним будівництво житлового будинку АДРЕСА_4 , зобов`язати власників цього житлового будинку демонтувати добудову третього поверху із мансардою, стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в розмірі по 10 000,00 грн ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та 15 000,00 грн - ОСОБА_4 , стягнути солідарно з відповідачів витрати на виконання робіт по нарощенню димових і вентиляційних каналів на користь ОСОБА_1 в сумі 19 446,00 грн, ОСОБА_2 - 10 000,00, та ОСОБА_3 - 5 000,00 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2021 року до участі в справі залучено ОСОБА_6 , ТОВ «Захід-Фінанс Груп», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду з підстав його незаконності та необгрунтованості, ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу. Зазначають, що суд належним чином не оцінив докази, які підтверджуть факт незаконного та самочинного будівництва житлового будинку АДРЕСА_4 відповідачами, а також те, що при здійсненні будівельних робіт без відповідних дозвільних документів відбулось порушення містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітаних та екологічних норм, що несе загрозу життю і здоров`ю позивачів.

Так, в листі УДАБК виконкому Івано-Франківської міськради від 12 жовтня 2020 року зазначено, що управління не видавало та не реєструвало жодні документи дозвільного характеру на будівництво в будинку АДРЕСА_4 . Проведення реконструкції цього будинку і з мансардою без відповідних документів також підтверджено гарантійними листами від ТОВ «ЛММ СЕРВІС» та ТОВ Центр опалювальної техніки».

З листів Івано-Франківського відділення АТ «Івано-Франківськгаз» видно, що проведеною надбудовою житлового будинку створено зону вітрового підпору відносно димових та вентиляційних каналів прилеглого житлового будинку №4а , що може призвести до аварійних та нещасних випадків його мешканців.

Суд не взяв до уваги також висновок №58/з будівельно-технічного дослідження від 09 грудня 2020 року судового експерта Самулевича В.М., відповідно до якого самочинне ведення будівельних робіт з реконструкції будинку АДРЕСА_4 не відповідає вимогам нормативних документів діючих в галузі будівництва, оскільки дані роботи ведуться без проектної та дозвільної документації, фактична висота об`єкту дослідження є більшою за встановлені обмеження забудови в даному районі, яка не повинна перевищувати 10,0 м. Також даним висновком встановлено, що за відсутності проектної та дозвільної документації, дане будівництво може призвести до утворення пошкоджень в квартирах суміжного будинку АДРЕСА_5 .

Крім того, вважають, що здійснення капітальної реконструкції житлового будинку шляхом надбудови не може відбуватись без згоди всіх її власників та співвласників зблокованого будинку.

Посилаються також на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та зобов`язання вчинити дії. Вказане рішення, яке залишене в силі судом касаційної інстанції, додатково підтверджує факт незаконного та самочинного будівництва житлового будинку відповідачів.

Звертають увагу, що подальша державна реєстрація самочинного будівництва відбулась без жодних підтверджуючих первинних дозвільних документів.

Суд не звернув увагу, що незаконними діями відповідачів позивачам нанесене матеріальна та моральна шкода, обгрунтована в позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_10 - Орчик В.М. посилається на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, натомість доводи апеляційної скарги вважає такими, що не містять підстав для його скасування.

Правом на подання відзиву інші учасники справи не скористались.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_11 доводи апеляційної скарги підтримали, з наведених у ній мотивів.

Представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради визнав вимоги апеляційної скарги.

Представники відповідачів заперечили проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обгрунтованість рішення суду.

Представники ТОВ «Захід-Фінанс Груп» та Державної інспекції містобудування України будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явились. Відтак, відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи в зв`язку з неявкою цих учасників справи не встановлено.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалене судом рішення відповідає цим вимогам закону з огляду на наступне.

Суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання незаконним та самочинним будівництва (капітальну реконструкцію) житлового будинку АДРЕСА_4 , оскільки позивачі є співвласниками житлового приміщення будинку АДРЕСА_5 та не володіють будь-якими житловивими чи нежитловими приміщеннями у будинку № 6 , а тому відсутні порушення, оспорювання або невизнання цивільних прав чи інтересів будь-кого з позивачів в результаті реконструкції квартири АДРЕСА_6 .

Позивачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза їх життю та майну. Посилання на ризики руйнування будівлі АДРЕСА_5 носить характер нічим не підтвердженого припущення.

Відмовляючи в задоволенні похідних позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд виходив з недоведеності шкоди, протиправності діяння її заподіювачів чи наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювачів та вини останніх в її заподіянні.

З зазначеними висновками колегія суддів погоджується.

Судом на підставі письмових документів, що містяться в матеріалах справи, вірно встановлено, що в будинку АДРЕСА_8 належить ОСОБА_3 , квартира №2 - ОСОБА_12 , а в квартирі №1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав встановлено, що ОСОБА_5 є власником квартири №2 , а ОСОБА_6 - квартири АДРЕСА_6 .

Як вбачається з матеріалів справи, у житловому будинку №6 була проведена капітальна реконструкція (надбудова).

На підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.08.2020 та договору купівлі-продажу серія та номер 34/6, виданий 01.11.2018, ОСОБА_7 зареєструвала за собою право власності на нежитлове приміщення №3 площею 76,4 кв. м.

16 грудня 2020 року вказане приміщення на підставі договору купівлі-продажу остання продала ОСОБА_8 (а.с. 149-150 т.1).

Позивачі неодноразово звертались із заявами до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області, Державної інспекції містобудування України, інших органів державної влади із заявами про самочинне будівництво, вимогами втрутись у ситуацію, зупинити виконання будівельних робіт, вжити інших заходів.

З відповідей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.10.2020 року №Р/500560 та ДАБІ України від 12.10.2020, адресованих ОСОБА_1 , встановлено, що за наявною інформацією в Управлінні документів, які надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, Управлінням не видавались та не реєструвались будь-які документи дозвільного характеру за вищевказаною адресою. В Управлінні відсутні правові підстави для проведення позапланових перевірок з питань дотримання вимог містобудівного законодавства (а.с.31-33 т.1).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року, залишеним без змін Постановою Верховного Судуу складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року, визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо нездійснення функцій та заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції передбаченої Законом Укрїни « Про регулювання містобудівної діляності» для усунення порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні самочинного будівництва (капітальної реконструкції) житлового будинку АДРЕСА_4 . Зобов`язано виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради здійснити необхідні дії та фіксацію факту щодо встановлення винних осіб у здійсненні самочинного будівництва (капітальної реконструкції) житлового будинку АДРЕСА_4 за наслідками чого вжити заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 183-187 т.1, 189-197 т.2).

Відтак суд зобов`язав саме орган місцевого самоврядування вжити заходів державного реагування (контролю) щодо самочинного будівництва в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих приписах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14, а також неодноразово була підтримана Верховним Судом, зокрема у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 127/27333/16-ц (провадження № 61-663св18), від 24 липня 2019 року у справі № 369/8107/15-ц (провадження № 61-30914св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 685/1537/17-ц (провадження № 61-13076св19), від 10 червня 2020 року у справі № 127/11492/16-ц (провадження № 61-40353св18).

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України, а саме: якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; якщо така забудова порушує права інших осіб; якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Розглядаючи позови про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19).

Отже, позивачі зобов`язані були довести факт самочинності будівництва, порушення їх прав як власника житла та обґрунтованості захисту їх прав лише у такий спосіб як знесення.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 посилався на те, що самочинне будівництво відповідачів несуть загрозу життю та здоров`ю позивачів, як мешканцям прилеглого (суміжного будинку). Разом з тим, з висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №19/08/21 від 19.08.2021 року встановлено, що житлові будинки №6 та АДРЕСА_5 не мають єдиного (спільного) архітектурно-планувального рішення чи конструктивної системи: елементи цегляної кладки не перекривають один одного по рядах, тому стіна не працює як єдиний конструктивний елемент. Конструкції будинку №6 не передають навантаження (постійні/тимчасові) на фундамент чи будь-які інші несучі, огороджувальні конструкції житлового будинку №4А (а.с.229-235 т.2).

Натомість висновок №58/з будівельно-технічного дослідження по заяві ОСОБА_1 від 09.12.2020, відповідно до якого самочинне ведення будівельних робіт з реконструкції будинку АДРЕСА_4 , не відповідає вимогам нормативних документів, діючих в галузі будівництва та може призвести до утворення пошкоджень в квартирах суміжного будинку АДРЕСА_5 ,суд обгрунтовано вважав не належним доказом. Так, дослідження об`єку будівництва проводилось при візуальному огляді прибудинкової території зі сторони АДРЕСА_9 , відтак зазначені в ньому висновки не можна вважати достовірними.

Посилання апелянтів на листи Івано-Франківського відділення АТ «Івано-Франківськгаз», відповідно до яких проведена надбудова житлового будинку може призвести до аварійних та нещасних випадків, не є безумовною підставою для задоволення позову, оскільки в матеріалах справи відсутній відповідний експертний висновок щодо встановлення вказаних обставин.

Отже вірним є висновок суду, що позивачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза їх життю та майну.

Таким чином, позивачами не було доведено порушення їх прав самочинною забудовою, а захисту в судовому порядку з підстав, передбачених статтею 376 ЦК України, підлягає лише дійсне порушене право.

Матеріали справи не містять доказів про наявність приписів щодо усунення порушень, попри наявність судового рішення щодо належного реагування державними органами на проведену реконструкцію.

Оскільки, капітальна реконструкція житлового будинку АДРЕСА_9 не визнана судом самочинним будівництвом та не порушує права позивачів, як співвласників, то суд прийшов до обгрунтованого висновку, що вимога про солідарне стягнення 34 446,00 грн витрат понесених позивачами на нарощення димових і вентиляційних каналів за адресою АДРЕСА_10 , №2 , №3 є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Також суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позовної вимоги про солідарне стягнення моральної шкоди, враховуючи те, що дана позовна вимога є похідною від первісних позовних вимог та позивачами не доведено наявність такої шкоди, не доведено протиправність діяння її заподіювачів чи наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювачів та вини останніх в її заподіянні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду по суті спору, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника щодо їх оцінки та містять посилання на факти, які були предметом дослідження суду.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, підстави для його скасування відсутні. А тому в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 20 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 14 квітня2022 року