Справа № 569/4466/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючого судді Першко О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2022 року ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3 , уродженка с. Липки, Гощанського району Рівненської області, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходиться рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рівне Рівненської області.

Свою заяву мотивує тим, що 26 листопада 2021 року його мати ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає своїм дітям сину ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_2 в рівних доля, тобто по 1/2 частці кожному. Вказує, що змушений звернутися до суду, оскільки мають місце розбіжності в написанні прізвища його та його матері: так у свідоцтві про народження заявника, паспорті, реєстраційному номері облікової картки платника податків прізвище зазначено « ОСОБА_4 »; в заповіті, паспорті, реєстраційному номері облікової картки платника податків, прізвище матері вказано « ОСОБА_4 » (змінена одна буква). Встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки для нього, як заявника, а саме право на спадщину.

14 квітня 2022 року заяву передано на розгляд судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, щодо внесення виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

Як слідує з заяви мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 жива, і він просить її викликати та допитати в якості свідка.

В даному випадку підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від обставин.

Окрім того, згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки (наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо).

Однак, до розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити своє право в майбутньому.

З тексту заяви вбачається, що встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для уникнення майбутніх порушень його спадкових прав, тобто на даний час його права не порушені. Мати заявника ОСОБА_3 є живою та об`єктивно можливо іншим чином (окрім встановлення фактів у судовому порядку) встановити кровну спорідненість між нею та заявником. Зокрема, живі громадяни не позбавлені права змінити своє ім`я, в тому числі прізвище, одержавши новий паспортний документ.

Відповідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для відкриття провадження по даній справі.

Керуючись ст.186, 258, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Першко