Справа №:2-4696/2011
Провадження №: 6/755/204/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»), звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити сторону стягувача у виконавчому провадження - Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») його правонаступником - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», у справі № 2-4696/11; видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржника та поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.

На обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що рішенням Дніпровського районного суд міста Києва від 23 вересня 2011 року у справі № 2-4696/11 з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором від 20 березня 2008 року № 84/П/10-2008-840. Відповідно до Договору від 04 серпня 2020 року № GL48N718070_А_3 про відступлення прав вимоги, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»), право вимоги за кредитним договором від 23 вересня 2011 року

№ 84/П/10-2008-840 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а в подальшому 20 серпня 2020 року між новим кредитором - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено Договір № GL48N718070_А102 про відступлення прав вимоги, за умовами якого новий кредитор відступив права вимоги до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінанс Проперті Групп». 26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого, відповідно до Додатку

№ 1, первинний кредитор відступає новому кредитору належні первинному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первинного кредитора до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, зокрема, кредитним договором від 20 березня 2008 року

№ 84/П/10-2008-840, укладеним з ОСОБА_1 . Крім того, оригінали виконавчих листів з приводу даного боржника, при укладенні договору про відступлення прав вимоги, банком новому стягувачу не передавалися, оскільки були втрачені під час процедури ліквідації банку. Оскільки причини втрати даних виконавчих листів заявник вважає поважними, тому просить видати новому стягувачу їх дублікати та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Представник заявника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у заяві вказав про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа - ПАТ «КБ «Надра», будучи повідомленою належним чином про час та дату розгляду заяви в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила.

22 лютого 2022 року від адвоката заінтересованої особи ОСОБА_1 - Киченок А.С. , до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній заперечує з приводу задоволення заяви, пославшись на відсутність доказів існування між сторонами будь-яких правовідносин, де б виникало порушене право заявника, оскільки кредитна заборгованість ОСОБА_1 сплачена, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2011 року (справа № 2-4696/2011) за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

№ 84/11/10-2008- 840, за яким було солідарно стягнуто з відповідачів на користь ПАТ «КБ «Надра» суму заборгованості, ОСОБА_1 було виконане в повному обсязі, про що 16 грудня 2016 року державним виконавцем, керуючись пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

На думку заінтересованої особи ОСОБА_1 та його представника- адвоката Киченок А.С., ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» намагається отримати статус стягувача у виконавчому провадженні, яке вже було виконано боржниками, а тому подання такої заяви є намаганням повторно стягнути з

ОСОБА_1 грошові кошти та свідчить про незаконність дій заявника, оскільки боргові зобов`язання за виконавчим листом від 15 лютого 2012 року № 2-4696/11, виданим для погашення боргового зобов`язання за кредитним договором від 20 березня 2008 року № 84/П/10-2008-840, були погашені.

Щодо відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання, ОСОБА_1 та його представник зазначають, що заявник вказує, що до нього перейшло право вимоги нового кредитора за Договором від 26 серпня 2020 року № 285, то на нього не може розповсюджуватись поновлення строку, оскільки за Договором № 285 від 26 серпня

2020 року ОСОБА_1 було виконано зобов`язання у повному обсязі та у банку і у всіх подальших правонаступників сплив строк звернення щодо виконання зобов`язання за Договором «Автопакет» від 20 березня 2008 року № 84/П/10-2088-840.

Крім того, заявником не надано до суду та в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі документації та інших документів між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ФК «Фінанс Проперті Груп», що підтверджують право вимоги. Тобто, між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ФК «Фінанс Проперті Груп» відсутні правовідносини, за якими б до заявника переходило право вимоги, а тому ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» є неналежним правонаступником за спірним зобов`язанням.

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» посилається на Акт про втрату виконавчих листів від 04 серпня

2020 року, виданий Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» (далі - Акт). Відповідно до даного Акту ПАТ «КБ «Надра» зазначає, що виконавчі документи за кредитним договором від 20 березня 2008 року № 84/П/10-2008-840 були втрачені під час процедури ліквідації. Однак, у 2015 році за договором від 20 березня 2008 року № 84/П/10-2008-840 було відкрите виконавче провадження № 49420213 на підставі виконавчого листа від 15 лютого 2012 року

№ 2-4696/11 для стягнення грошових коштів за кредитним договором від 20 березня 2008 року

№ 84/П/10-2008-840. Вищевикладене суперечить позиції заявника про те, що ПАТ «КБ «Надра» міг втратити під час процедури ліквідації виконавчий лист, оскільки, з даним виконавчим листом первісний стягувач звертався до державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, за яким було винесено 20 листопада 2015 року постанову про відкриття виконавчого провадження № 4920213, за яким ПАТ КБ «Надра» є стягувачем.

Також, 22 лютого 2022 року від адвоката заінтересованої особи ОСОБА_1

- Киченок А.С. , до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З матеріалів цивільної справи № 2-4696/11, обставин, зазначених у заяві, і з долучених до заяви та пояснень документів встановлено такі факти.

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа

№ 2-4696/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2011 року позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в розмірі 157 622,55 грн, судовий збір в розмірі 1 576,23 грн та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього на загальну суму 159 318,78 грн.

15 лютого 2012 року стягувачу видано виконавчі листи у справі.

20 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження № 49420213 з виконання виконавчого листа № 2-4696/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь

ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 159 318,78 грн.

04 серпня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір

№ GL48N718070_А_3 про відступлення прав вимоги, за умовами якого, відповідно до Додатку

№ 1, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, зокрема, кредитним договором від 20 березня 2008 року № 84/П/10-2008-840, укладеним з ОСОБА_1

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено Договір № GL48N718070_А102 про відступлення прав вимоги, за умовами якого, відповідно до Додатку № 1, первинний кредитор відступає новому кредитору належні первинному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первинного кредитора до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, зокрема, кредитним договором від 20 березня

2008 року № 84/П/10-2008-840, укладеним з ОСОБА_1

26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого, відповідно до додатку № 1, первинний кредитор відступає новому кредитору належні первинному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первинного кредитора до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, зокрема, кредитним договором від 20 березня 2008 року № 84/П/10-2008-840, укладеним з ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом частини п`ятої статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно із статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі

№ 643/4902/14.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Hornsby v. Greece», пункт 40).

З відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13 вересня 2021 року вбачається, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 49420213 з примусового виконання виконавчого листа від 15 лютого 2012 року № 2-4696, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 159 318,78 грн.

16 грудня 2016 року державним виконавцем, керуючись пунктом 8 частини першої статті

49 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно платіжних доручень від 19 лютого 2016 року на суму 159 319,00 грн та від 27 жовтня

2016 року на суму 16 108,00 грн ОСОБА_1 сплачено борг згідно виконавчого провадження

ВП № 49420213 (виконавчий лист від 15 лютого 2012 року № 2-4696/11).

Сума заборгованості у постанові про закінчення виконавчого провадження, яка є погашеною в повному обсязі, збігається з сумою заборгованості за виконавчим листом, у якому заявник просить замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні.

Враховуючи, що виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення боргу на користь ПАТ «КБ «Надра» в сумі 159 319,00 грн є закінченим, у зв`язку з погашенням кредитної заборгованості, і у зв`язку з повним виконанням судового рішення про стягнення боргу, тому відсутні вимоги кредитора до вказаного боржника за даним судовим рішенням в межах даного виконавчого провадження, які б залишались невиконаними боржником і які б могли бути передані новому кредитору. Тому відсутні правові підстави для заміни стягувача у даному виконавчому провадженні з виконання виконавчого документа у справі № 2-4696/11, яке вже закінчено у зв`язку з повним виконанням боржником грошового зобов`язання.

Як видно з наданих доказів, з боржника стягнуто суму заборгованості за кредитним договором від 20 березня 2008 року № 84/П/10-2008-840, що зазначена у рішенні з виконання якого 15 лютого

2012 року Дніпровським районним судом міста Києва виданий виконавчий лист, тобто в повному обсязі.

Боржником вказана сума боргу сплачена у повному обсязі, у зв`язку з чим ще у 2016 році виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4696/11 закінчено.

Звертаючись із заявою про заміну стягувача заявник посилався на реєстр боржників, в якому зазначено борг ОСОБА_1 в розмірі 710 187,54 грн, право вимоги на який отримано лише

у 2020 році, тобто після виконання рішення суду в повному обсязі та закінчення виконавчого провадження. Разом з тим, суду не надано судового рішення про стягнення саме такої суми боргу.

При розгляді даної заяви суд виходить з суми, яка була стягнута з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за виконавчим листом, на який посилається заявник. Наявність відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення із ОСОБА_1 вказаної суми кредитної заборгованості за тим самим кредитним договором не підтверджена належними доказами та немає ніякого відношення до заміни стягувача у даній цивільній справі.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд зазначає таке.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21).

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Аналізуючи наданий заявником акт про втрату виконавчих листів, підписаний уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», суд зазначає таке.

Відповідно до положень частини шостої статті 38Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Аналіз вищевказаної норми частини шостої статті 38Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дає можливість дійти висновку, що з початком процедури ліквідації банку у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виникає обов`язок щодо вчинення дій пов`язаних із стягненням простроченої заборгованості позичальників банку, що відповідає повноваженням Фонду визначеним у статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 48Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі фонду з дня початку процедури ліквідації банку вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного Банку України.

Таким чином, обов`язок щодо пред`явлення виконавчого документа для примусового стягнення заборгованості входить до кола повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Натомість, як убачається із матеріалів справи, з початку процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в межах своїх повноважень із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання до суду не звертався.

Таким чином, заявник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» володіючи інформацією про відсутність виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , та пропущення строку пред`явлення таких виконачих листів до виконання, набув права вимоги за вказаним кредитним зобов`язанням до даного боржника, при цьому не перевірив інформацію про стан виконавчого провадження, наявність та/або відсутність відповідних виконавчих листів та у разі відсутності - поважність таких причин.

Крім того, виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого у справі

№ 2-4696/11 є закінченим, рішення суду виконано в повному обсязі, а тому відсутні правові підстави для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його виконання.

Враховуючи викладене вище та керуючись статтями 512, 514 ЦК України, пунктом 17.4 розділу ХIII перехідних положень ЦПК України, статтями 260, 261, 353, 442, 433 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова