Справа № 361/6455/20
Провадження № 2/361/389/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В., Латчук Д.Р., Лелеки В.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Сундук Л.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області про розірвання шлюбу та встановлення способу та порядку участі батька у спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 у якому просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 27 квітня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 616; визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема: встановити наступний графік спілкування батька - ОСОБА_1 з донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-побачення кожного вівторка, середи, четверга з 18:00 годин до 21:00 годин без присутності матері;

-з 19:00 години кожної суботи місяця по 21:00 годину кожного понеділка місяця з ночівлею у ОСОБА_1 ;

-спільний відпочинок у другу половину канікулярного періоду не менше двох разів на рік;

-необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншими засобами зв`язку, ще не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою;

-у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з донькою або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком;

-в день побачення з донькою, ОСОБА_1 має право забирати доньку з дому, з дитячого садочку або зі школи особисто;

-на період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження (проживання).

Свій позов обґрунтовував тим, що 27 квітня 2018 року між ним та ОСОБА_6 був зареєстровано шлюб, про що Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис № 616 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від цього шлюбу у подружжя народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16 червня 2018 року було зроблено актовий запис № 1115 та видано Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 від 05.09.2020 року (видано повторно).

Позивач зазначив, що майже одразу після народження доньки сімейні стосунки між ними складалися не найкращим чином. Вже майже півроку вони із дружиною проживають окремо та не бачаться.

Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не складається через непорозуміння між ними та різний склад характерів. Між ними постійно виникали сварки та суперечки, що негативно впливало на стан їх здоров`я та призводило до сильних душевних хвилювань. Крім того, такі сварки негативно впливали і на доньку. Позивач вказав на те, що через постійні душевні страждання, які йому доводилося переживати та непорозуміння з відповідачем, у нього погіршилися стосунки з рідними.

На сьогодні вже півроку шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, а спільне господарство не ведеться. Єдине, що об`єднує сторони, це наявність спільної доньки.

Позивач зазначив, що подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам та інтересам відповідача, оскільки кожен живе своїм життям та з обох сторін відсутні наміри продовжувати шлюбні відносини, примирення між ними є неможливим, про що свідчать неодноразові спроби знайти спільну мову, які не досягай результату.

Спорів про місце проживання доньки та поділу майна між сторонами немає. За спільною згодою, донька буде проживати разом з відповідачем.

Позивач зазначив, що фактично з самого моменту припинення спільного проживання з відповідачем, почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача, стосовно неможливості нормального спілкування із донькою. Всі намагання нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає та не бажає присутності позивача та штучно створює такі обставини, через які він не може зустрічатися з донькою.

Права позивача, як батька є порушеними. Позивач вважає, що виховання дитини належить до найважливіших обов`язків батьків. Свій обов`язок, щодо виховання доньки, він має можливість повноцінно виконати лише за умови безпосереднього спілкування з нею щотижня, протягом декількох днів.

Таким чином, доцільно буде під час вирішення спору про розірвання шлюбу вирішити питання про способи участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки для нормального та гармонійного розвитку дитині необхідні спілкування з двома батьками та їх рівна участь у вихованні.

13 жовтня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 27 листопада 2020 року.

04 лютого 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву у якій відповідач просила суд частково задовольнити позов.

Так, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу і в цій частині визнає позовні вимог. Відповідач зазначила, що позивач не написав про своє реальне відношення до дитини, але відповідач небуде писати про свої страждання та страждання дитини від неадекватної поведінки позивача.

Відповідач зазначила, що твердження позивача про не проживання з відповідачем останніх півроку спростовуються письмовими доказами, а саме:

-талоном-повідомленням єдиного обліку № 2477 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення Броварського ВП від 26 серпня 2020 року, згідно якого вбачається те, що 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 здійснив у присутності неповнолітньої дитини насильницькі у відношенні ОСОБА_3 ;

-витягом з ЄРДР Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 28 серпня 2020 року про відкриття кримінального правопорушення, у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень відповідачу;

-висновком спеціаліста КП "Київського обласного бюро судово-медичної експертизи" № 83 від 28 серпня 2020 року, згідно якого вбачається, що 25 серпня 2020 року позивач здійснював насильницькі дії в присутності неповнолітньої дитини;

-поясненням відібраим СКП Києво-Святошинського ВП про те, що позивач наніс тілесні ушкодження відповідачу в присутності малолітньої дитини;

-заявою відповідача від 31 серпня 2020 року до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА про вчинення насильницьких дій в присутності дитини до її матері;

- консультацією акушера-гінеколога від 21 грудня 2020 року, згідно якого відповідач має обов`язок здійснювати неповнолітній дитині особливі щоденні гігієнічні процедури, тому дитина не може залишатись з батьком на одинці;

- консультативним висновком медичного центру "Добробут поліклініка" від 16 грудня 2020 року, згідно якого вбачається, що при огляді неповнолітньої дитини також був присутнім позивач.

ОСОБА_3 повністю заперечує стосовно запропонованого порядку участі позивача вихованні неповнолітньої дитини, виходячи з вище та нижче вказаного.

З 24 серпня 2020 року по 01 вересня 2020 року проти волі відповідача позивач відібрав із застосуванням насильницьких дій в присутності неповнолітньої дитини, яку утримував в орендованій квартирі та не давав бачитись з останньою, що вплинуло на психіку самої дитини.

25 вересня 2020 року ОСОБА_1 в присутності дитини вчиняв насильницькі дії по відношенню до відповідача.

З 24 серпня 2020 року по 01 вересня 2020 року неповнолітня дитина постійно плакала та ходила в стресі.

01 вересня 2020 року ОСОБА_1 в прямому сенсі виставив ОСОБА_3 та малолітню дитину за двері київської квартири, не дозволивши з собою забрати особисті речі доньки.

Крім цього, в цей же день перед вищевказаною подією позивач забрав у відповідача мобільний телефон, мотивуючи тим що останній придбаний за його гроші.

23 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав до Броварського міськрайонного суду дану позовну заяву.

З 01 вересня 2020 року по дійсний час відповідач проживає в квартирі своєї матері в місті Бровари.

На чисельні вимоги відповідача позивач "Новою поштою" частково повернув деякі дитячі речі, інші речі були передані безпосередньо дитині в квартирі матері.

З 15 жовтня 2020 року по 15 січня 2021 року позивач нарешті почав проявляти увагу дитині, привозив декілька разів подарунки, систематично (1-2 рази в неділю) знаходився з дитиною в квартирі та на

вулиці. 25 , 27 та 28 січня 2021 року та 01-02 лютого 2021 року відповідач ініціювала зустріч позивача з дитиною, але останній відмовився посилаючись на свою зайнятість.

Відповідач не здійснювала та не здійснює позивачу будь яких перешкод в участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

На питання відповідача стосовно чому раз на тиждень позивач приходить до дитини останній пояснював зайнятістю на роботі та відсутності часу.

Позивач відмовляється фінансувати або купити зимовий одяг дитині або прийняти часткову участь в таких діях, але при цьому заявляє про готовність понести судові витрати в сумі 10 тисяч гривень.

Відповідач не погодилась із запропонованим графіком спілкування та виховання дитини запропонований позивачем.

Відповідач зазначила, що позивач не звертався до відповідача з будь якими пропозиціями стосовно участі у вихованні дитини.На дійсний час позивач не приймає участь у матеріальному забезпечені дитини.

04 березня 2021 року до суду позивач подав заяву про зміну позовних вимог в частині встановлення участі батька у спілкуванні з дитиною. Просив суд розглянути наступні позовні вимоги, а саме:

1.Розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3 , зареєстрований 27 квітня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 616.

2.Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема:

1) Встановити наступний графік спілкування батька - ОСОБА_1 з донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-побачення кожного вівторка, четверга з 17:00 години до 20:00 години без присутності матері.

-з 19.00 години неділі по 19.00 годину понеділка щонеділі з ночівлею у ОСОБА_1 за його місцем проживання за адресою АДРЕСА_3 .

2) Спільний відпочинок у канікулярний період не менше двох разів на рік протягом 7 днів в зимовий період та 14 днів в літній період без присутності матері з можливістю поїздки з дитиною назимовий (гірський) та, відповідно, літній (морський) відпочинок за попередньою домовленістю з матір`ю шляхом направлення письмового повідомлення на електрону пошту та/або смс матері за два тижні до початку канікул.

3) 7 календарних днів під час різдвяно-новорічних свят (з 25 грудня по 8 січня): в непарні роки перші 7 днів проводить батько з донькою, в парні - мати.

4)Необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншими засобами зв`язку, що не передбачають безпосередніх зустрічей батька та доньки.

5) В день побачення з донькою, ОСОБА_1 має право забирати її з дому, з дитячого садочку або зі школи особисто.

6) На період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження (проживання).

Також, 04 березня 2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив.

26 липня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справи до судового розгляду по суті на 20 вересня 2021 року.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позов, уточнивши позовні вимоги наступним чином, позивач просив: встановити наступний графік спілкування батька - ОСОБА_1 з донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-побачення із донькою кожного вівторка та кожного четверга з 17.00 до 20.00 год., без присутності матері дитини;

-перша, третя та четверта субота з 16.00 год. до неділі 20.00 год. за місцем проживання батька;

-спільний відпочинок не менше 2-х разів на рік протягом 7 днів у зимовий період та 14 днів у літній період без присутності матері дитини, з можливістю поїздки на відпочинок;

-7 календарних будь яких днів під час різдвяних та новорічних свят (з 25 грудня по 08 січня): непарні роки сім днів з батьком, а в парні роки сім днів з матір`ю;

-відвідування дитини під час хвороби без перешкод;

-необмежене спілкування засобами зв`язку, що не передбачають зустрічей.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали повністю.

Представник третьої особи не заперечувала щодо задоволення позову в частині встановлення способу та порядку участі батька у спілкуванні з дитиною, підтримала рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 25 травня 2021 року № 384.

Суд, вислухавши позивача та його представника ОСОБА_7 , відповідача та її представника ОСОБА_4 , представника третьої особи Сундук Л.І., встановив обставини у справі та виниклі правовідносини, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч .1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч. 1, 2, 3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК Україн и достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб 27 квітня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 616, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Солом`янським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ, серії НОМЕР_3 , від 05 вересня 2020 року. (а.с. 7)

Від спільного подружнього життя у сторін народилась ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 05 вересня 2020 року Шевченківським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), серії НОМЕР_4 . (а.с.8)

Із наданих відповідачем доказів, а саме:талону-повідомлення єдиного обліку № 2477 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення Броварського ВП від 26 серпня 2020 року; витягу з ЄРДР Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 28 серпня 2020 року про відкриття кримінального правопорушення;висновку спеціаліста КП "Київського обласного бюро судово-медичної експертизи" № 83 від 28 серпня 2020 року;пояснень відібраних СКП Києво-Святошинського ВП;заяви відповідача від 31 серпня 2020 року до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА про вчинення насильницьких дій в присутності дитини до її матері, вбачається, що між сторонами виникли неприязні відносини, що переросли у сварки із застосуванням фізичної сили до ОСОБА_3 зі сторони ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання.

Отже, встановивши не бажання сторін продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін, а тому дійшов висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу.

Щодо позовних вимог в частині встановлення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини слід зазначити наступне.

У рішенні виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області за № 384 "Про надання висновку до суду щодо визначення окремо проживаючому батькові, ОСОБА_1 порядку участі у вихованні малолітньої доньки." від 25 травня 2021 року зазначено, що Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області розглянув питання щодо визначення окремо проживаючому батькові, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порядку участі у вихованні малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, 04 березня 2021 року до служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Служба) з письмовою заявою звернувся гр. ОСОБА_1 , щодо надання висновку до суду про визначення йому порядку участі у вихованні малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17 березня 2021 року працівниками КЗ "Центр надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області" було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_3 .

У ході проведення обстеження спеціалістами встановлено, що двокімнатна квартира знаходиться на першому поверсі п`ятиповерхового будинку. Як повідомив ОСОБА_1 , вищевказане житлове приміщення він винаймає з червня 2020 року. Вартість щомісячної оренди помешкання становить 6000,00 гривень та додатково вноситься плата за комунальні послуги.

У помешканні наявна система електропостачання, водопостачання та опалення. Технічний стан квартири придатний для проживання, квартира облаштована сучасними меблями, технікою, сучасна ванна кімната. Для дитини є окрема кімната, наявне ліжко, шафа для речей, іграшки.

Як зазначено в акті обстеження умов проживання, батько з донькою активно проводять час, займаються ліпкою, граються на дитячих майданчиках, відвідують кімнати розваг, виставки, гуртки (танці, англійська мова). У батька з дитиною теплі відносини, дитина прив`язана до батька.

Проаналізувавши акт оцінки потреб сім`ї, проведеної 17 березня 2021 року фахівцями Центру надання соціальних послуг Центру, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 здатний задовольняти потреби своєї малолітньої дитини, ОСОБА_5 .

У ході спілкування з ОСОБА_1 було встановлено, що з вересня 2020 року між батьками дитини погіршились взаємовідносини. Після цього батько залишився проживати в квартирі, яку орендували, а мати з донькою переїхали у АДРЕСА_4 .

ОСОБА_1 надав копії медичних документів, які підтверджують його відповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків. Надані документи підтверджують, що заявник брав участь у партнерських пологах. Згідно довідки з Київського обласного перинатального центру, ОСОБА_1 запам`ятався, як турботливий та уважний чоловік. Він приділяв максимум уваги своїй дружині, піклувався про неї, цікавився станом здоров`я новонародженої дитини. ОСОБА_1 готувався до батьківства, проходив відповідні курси, читав літературу, адже бажав та бажає брати активну участь в емоційному та духовному розвитку дитини, має намір дати доньці гарну освіту.

З 09 листопада 2020 року дитина відвідувала курси англійської мови в школі англійської мови Helen Doron English Brovary. Відповідно до довідки зі школи англійської мови, ОСОБА_1 сплатив за навчальні посібники 1000 грн. та 875 грн. - оплата за місяць. Також, характеризується, як турботливий та уважний батько, зацікавлений навчанням своєї доньки, враховуючи вік дитини.

Із документів, що додаються, вбачається, що заявник брав участь у медичному забезпеченні дитини: привозив на планові огляди, звертався до лікарів у разі виявлення захворювань, забезпечував фінансово необхідне лікування.

Відповідно до Розрахунку ВП № 63920062 заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 654/3242/20, виданим Голопристанським районним судом 05.10.2020, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно з 18.09.2020 року і до повноліття, ОСОБА_1 сплачено заборгованість у сумі 6100 грн. Станом на 01 березня 2021 року заборгованість становить 4385, 87 грн. Як пояснив ОСОБА_1 , він тільки в лютому 2021 року дізнався про наявність судового рішення про стягнення аліментів. Окрім аліментів, заявник несе і ніс додаткові витрати на дитину.

Спеціаліст Служби неодноразово намагалась у телефонному режимі поспілкуватись з ОСОБА_3 позитивної комунікації не відбулося, ОСОБА_3 на зв`язок не виходила.

13 квітня 2021 року спеціалісти Служби здійснили візит за місцем проживання ОСОБА_3 . Двері помешкання не відчинили, спеціалістами було залишене у дверях запрошення про необхідність останній з`явитись до Служби для проведення бесіди щодо визначення ОСОБА_1 порядку участі у вихованні доньки ОСОБА_8 . На визначену дату та час (14.00 год. 15.04.2021 року) ОСОБА_3 не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

14 квітня 2021 року ОСОБА_3 надіслано письмове повідомлення про необхідність з`явитись 19.04.2021 до Служби, проте ОСОБА_3 вкотре проігнорувала запрошення Служби.

Відповідно до листа Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Центр) від 29.04.2021 №01-09.1-217, фахівці неодноразово намагались зв`язатись в телефонному режимі з ОСОБА_3 , проте остання на телефонні дзвінки не відповідала. Також, 22.04.2021 року та 27.04.2021 року здійснювали візити за місцем проживання ОСОБА_3 .. Двері помешкання ніхто не відчиняв. Оскільки фахівцям Центру потрапити до помешкання ОСОБА_3 жодного разу не вдалося, на телефонні дзвінки остання не відповідає, забезпечити проведення оцінки потреб сім`ї ОСОБА_3 не виявилося можливим.

15 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою, що у разі звернення ОСОБА_3 до Служби з питання підтвердження місця проживання дитини для тимчасового виїзду за межі України, повідомити його негайно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 160, 161 Сімейного Кодексу України, пунктом 73 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", беручи до уваги, що матір дитини ігнорує наміри узгодити з нею графік спілкування батька з донькою, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважав за доцільне визначити ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_9 :

-щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 20.00 год, без присутності матері дитини;

-перша та третя субота місяця з 19.00 год. до неділі 19.00 год., за його місцем проживання;

- спільний відпочинок не менше двох разів на рік протягом семи днів у зимовий період та 14 днів у літній період, без присутності матері дитини;

- сім календарних днів під час різдвяних та новорічних свят (з 25 грудня по 08 січня) в непарні роки перші сім днів проводить батько з донькою, а парні мати).

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у вихованні й мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04).

Згідно зі статтею 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В даному разі суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, приймає до уваги наданий до суду висновок органу опіки та піклування, який узгоджується із встановленими обставинами у справі та наданими доказами, який відповідає інтересам дитини, а також суд приймає до уваги погоджений між сторонами у судовому засіданні під час розгляду справи спосіб та порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , але одночасно один із з пунктів позовних вимог задовольняє у наступній редакції: визначити та встановити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме спільний відпочинок та можливість батька забирати дитину сім календарних днів під час різдвяних та новорічних свят (з 25 грудня по 08 січня): в непарні року перші сім днів проводить батько з донькою, а в парні роки мати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 200, 206, 265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 27 квітня 2018 року Солом`янським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено відповідний актовий запис за актовий запис № 616,- розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити незмінним.

Визначити та встановити наступні способи участі ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , у вихованні доньки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1.Побачення кожного вівторка та четверга з 17 год.00 хв. до 20 год. 00 хв. протягом року без присутності матері;

2.Першу, третю, четверту суботу з 16 год. 00 хв. до неділі 20 год. 00 хв. протягом року батько забирає дитину за місцем свого проживання;

3.Спільний відпочинок не менше двох разів на рік протягом 7 днів в зимовий період та 14 днів в літній період без присутності матері з можливістю поїздки з дитиною на зимовий (гірський) та, відповідно, літній (морський) відпочинок за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_3 шляхом направлення письмового повідомлення на електронну пошту та/або смс не пізніше ніж за 15 днів до запланованого від`їзду.

4.Сім календарних днів під час різдвяних та новорічних свят (з 25 грудня по 08 січня): в непарні роки перші сім днів проводить батько з донькою, а в парні роки мати.

5.Необмежене спілкування батька з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншими засобами зв`язку, із урахуванням режиму дня дитини, що не передбачають безпосередніх зустрічей батька та доньки;

6.Батько має право на період хвороби дитини безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження (проживання).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.