Справа № 569/975/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в мiстi Рiвне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної спільної сумісної власності належить частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

24.12.2021 року при зверненні до приватного нотаріуса для реалізації права як власника щодо розпорядження майном, яке належить їй на праві приватної власності, їй стало відомо, що Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 06.10.2008 року було накладено арешт на все невизначене майно, належне ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне таке обтяження, приватним нотаріусом було відмовлено у нотаріальному засвідченні угоди про відчуження майна.

29.12.2021 року позивач звернулася з письмовою заявою до Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна, а саме щодо припинення чинності арешту майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) накладеного 08.10.2008 року згідно постанови відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 06.10.2008 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (реєстраційний номер обтяження 8039188).

Листом за підписом начальника Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Львів) № 5416 від 19.01.2022 року її було повідомлено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження у відділі перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 , а саме:

1)АСВП № 5572119 з виконання виконавчого листа № 17-228 від 17.08.2007 року виданого Господарським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф в розмірі 3,40 грн. 25.08.2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна належного боржнику, на яке згідно закону можливо звернути стягнення. В межах виконавчого провадження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем не виносилося.

2)АСВП № 9518951 з виконання виконавчого листа № 2-5254 від 05.03.2008 року виданого Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 296,09 грн. на користь ВАТ «Укртелеком» Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Рівненської філії. 25.08.2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна належного боржнику, на яке згідно закону можливо звернути стягнення. В межах виконавчого провадження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем не виносилась.

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про обтяження з реєстраційним номером № 8039188 від 08.10.2008 року, яке зареєстровано на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони про відчуження б/н від 06.10.2008 року виданої Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

Ідентифікувати на підставі якого виконавчого документа накладено арешт на все майно боржника неможливо, оскільки згідно даних АСВП в межах виконавчих проваджень № 5572119 та № 9518951 постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем від 08.10.2008 року не виносилась.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту.

23.02.2022 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином, подали через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 01.03.2022 року та 13.04.2022 року заяви, в яких позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити та розгляд справи проводити у їх відсутність.

Представник відповідача - Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Н.Кирилюк подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 01.03.2022 року клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у відсутність представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної спільної сумісної власності належить частина квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 16 грудня 2010 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 06.10.2008 року було накладено арешт на все невизначене майно, належне ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер запису про обтяження 8039188, дата та час державної реєстрації 08.10.2008 року 11:17:22).

Судом встановлено, що 29.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна, а саме щодо припинення чинності арешту майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) накладеного 08.10.2008 року згідно постанови відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 06.10.2008 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (реєстраційний номер обтяження 8039188).

Листом за підписом начальника Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Львів) № 5416 від 19.01.2022 року ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження (спецрозділ) у відділі перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 , а саме:

1) АСВП № 5572119 з виконання виконавчого листа № 17-228 від 17.08.2007р. виданого Господарським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф в розмірі 3,40 грн. 25.08.2009р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна належного боржнику, на яке згідно закону можливо звернути стягнення. В межах виконавчого провадження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем не виносилося.

2) АСВП № 9518951 з виконання виконавчого листа № 2-5254 від 05.03.2008р. виданого Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 296,09 грн. на користь ВАТ «Укртелеком» Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Рівненської філії. 25.08.2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна належного боржнику, на яке згідно закону можливо звернути стягнення. В межах виконавчого провадження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем не виносилась.

Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про обтяження з реєстраційним номером № 8039188 від 08.10.2008 року, яке зареєстровано на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони про відчуження б/н від 06.10.2008 року виданої Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

Ідентифікувати на підставі якого виконавчого документа накладено арешт на все майно боржника неможливо, оскільки згідно даних АСВП в межах виконавчих проваджень № 5572119 та № 9518951 постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем від 08.10.2008 року не виносилась.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту.

Відтак, у судовому засіданні встановлено, що жодних виконавчих проваджень у Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) щодо ОСОБА_1 не перебуває.

З вищевикладеного вбачається, що наявність арешту на майно порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. У всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю,результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» та частини другої статті 114 ЦПК України позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища,яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди;визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом звільнення майна з-під арешту.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав власника нерухомості, а також відсутності підстав для існування такого арешту, суд вважає за необхідне задовольнити позов та звільнити майно з-під арешту.

Керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4-6, 76-81, 83, 259, 263 - 265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з нерухомого майна належного ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 06.10.2008 року виданої Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 08.10.2008 року за № 8039188, реєстратором Рівненська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 8039188 від 08.10.2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.