Справа № 158/12/22
Провадження № 2-др/158/4/22
06 квітня 2022 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі :
головуючого - судді Поліщук С.В.,
при секретарі - Квач Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бохонковича Василя Євгенійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бохонкович В.Є. звернулась із заявою до Ківерцівського районного суду Волинської області про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування заяви вказує, що 04 березня 2022 року Ківерцівським районним судом Волинської області ухвалено рішення у даній цивільній справі, яким позов задоволено в повному об`ємі.
Крім того однією із позовних вимог є стягнення з відповідача по справі - ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким стягнути з відповідача по справі - ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь позивача - ОСОБА_1 судові витрати по справі на професійну правничу допомогу.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бохонкович В.Є. подав до суду заяву у якій просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити у його відсутності та відсутності позивача по справі ОСОБА_1 .
Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.
Крім того у відзиві на позовну заяву представник відповідача просить витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу віднести в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №500323835 від 27.11.2012 року укладеним між позивачем та ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в розмірі 16 690 грн. 31 коп.
Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення та докази надані до матеріалів даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 даної норми визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При зверненні до суду позивач по справі ОСОБА_1 22 грудня 2021р. уклала договір б/н про надання правничої допомоги з адвокатом Бохонковичем В.Є. У п. 1 додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги від 22.12.2021р. передбачено, що на виконання п.3.1 вищевказаного Договору ОСОБА_1 зобов`язана оплатити гонорар адвокату Бохонковичу В.Є. в сумі 3750 грн. 00 коп., яка відповідно до Квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 22.12.2021р. була в повній мірі сплачена позивачем по справі, що також підтверджується (орієнтовним) розрахунком вартості наданої правової допомоги за Договором б/н від 22.12.2021р. у якому зазначене найменування виконаної роботи адвокатом, фактично витрачений час та вартість послуг (а.с. 21, 22, 23, 24).
З вищевказаних документів вбачається послідовний та чіткий перелік дій, виконаних адвокатом в межах даної цивільної справи, які цілком узгоджуються із матеріалами справи.
Щодо зарахування зустрічних однорідних вимог в рахунок погашення частково заборгованості, а саме віднесення витрат на професійну правничу допомогу в рахунок погашення частини заборгованості за кредитним договором №500323835 від 27.11.2012 року укладеним між позивачем та ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в розмірі 16 690 грн. 31 коп., суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
Проте, застосування цієї норми не є можливим до даних правовідносин, оскільки судові витрати, що не є зобов`язанням в розумінні цивільного законодавства, та сума заборгованості за кредитним договором - не відповідають вимогам однорідності, відповідно, не можуть бути зустрічними за своєю правовою природою, оскільки судом не розглядається питання щодо розміру заборгованості позивача, а лише вирішується питання про правомірність видачі виконавчого напису нотаріусом. За таких підстав, суд не бере до уваги заяву представника відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №500323835 від 27.11.2012р.
Враховуючи вищевказане, а також те, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 березня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги задоволено в повному об`ємі, тому з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3750 грн. 00 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бохонковича Василя Євгенійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, додаткове рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;
представник позивача - адвокат Бохонкович Василь Євгенійович, адреса: м. Луцьк, вул. Шота Руставелі, 10/171, Волинської області;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5.
Суддя Ківерцівського районного суду
Волинської області С.В.Поліщук