Справа №173/110/22
Провадження №2/173/293/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом Дніпровського аграрно-економічного університету в особі відокремленого структурного підрозділу «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

17.01.2022 року до суду звернувся позивач, Дніпровський аграрно-економічний університет в особі відокремленого структурного підрозділу «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» з позовом про стягнення заборгованості до відповідача ОСОБА_1

26.01.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

27.01.2022 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 29.03.2022 року.

23.03.2022 року позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, який прийнята судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2022 року

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось в відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно поданої позовної заяви про збільшення позовних позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованості за найм жилої площі в гуртожитку № 2 коледжу, у сумі 18 407.00 грн., та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 10.03.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір найму житлового приміщення в гуртожитку.

Згідно розділу 1 Договору найму коледж передав, а відповідач прийняла у користування житлове приміщення в гуртожитку АДРЕСА_1 , за плату, яка передбачена п. 5.1 цього Договору

Відповідно до п. 5.1, 5.2 Договору плата за найм кімнати в гуртожитку та за користування майном становить 585.00 грн., на місяць та сплачується наймачем на розрахунковий рахунок коледжу при поселенні в гуртожиток, а в подальшому до 20 числа за наступний місяць.

Згідно акту приймання-передачі матеріальних цінностей в тимчасове користування на підставі договору від 10.03.2015 року ОСОБА_1 , прийняв у користування наступне майно коледжу: шафа-1, ліжко-3, стіл-1, стілець-2, тумбочка-1. карнизи-1, матраци-5, подушка-4, ковдра-4, покривало-3, комплект постільної білизни-2, килими-1, гардини-1, штори-2.

15.02.2019 року за заявою відповідача від 15.02.2019 року вхідний № 163 між Коледжем та відповідачем було змінено назву позивача та порядок оплати за найм кімнати в гуртожитку та за користування майном.

Згідно зміненої редакції п.5.1 Договору плата за найм кімнати в гуртожитку складається із фіксованої частини та змінюваної частини, яка розраховується позивачем щомісячно, починаючи з 01.02.2019 року з урахуванням змін заробітної плати, фактичних витрат теплової енергії та опалювання гуртожитку та фактичних показників приладів обліку електричної енергії, і яку необхідно сплачувати до 10 числа наступного за розрахунковим місяця.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань в частині внесення плати за найм кімнати в гуртожитку за користування майном у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на березень місяць 2022 року складає 18 407.46грн..

Суму заборгованості зі сплати за проживання в гуртожитку відповідачка не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що 10.03.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір найму житлового приміщення в гуртожитку.

Згідно розділу 1 Договору найму коледж передав, а відповідач прийняла у користування житлове приміщення в гуртожитку № 2 кімната 2 Верхньодніпровського коледжу ДДАЕУ розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за плату, яка передбачена п. 5.1 цього Договору, що підтверджується копією договору

Відповідно до п. 5.1, 5.2 Договору плата за найм кімнати в гуртожитку та за користування майном становить 585.00 грн., на місяць та сплачується наймачем на розрахунковий рахунок коледжу при поселенні в гуртожиток, а в подальшому до 20 числа за наступний місяць, що підтверджується копією договору.

Згідно акту приймання-передачі матеріальних цінностей в тимчасове користування на підставі договору від 10.03.2015 року ОСОБА_1 , прийняв у користування наступне майно коледжу: шафа-1, ліжко-3, стіл-1, стілець-2, тумбочка-1. карнизи-1, матраци-5, подушка-4, ковдра-4, покривало-3, комплект постільної білизни-2, килими-1, гардини-1, штори-2, що підтверджується копією акту-прийому передачі.

Згідно зміненої редакції п.5.1 Договору плата за найм кімнати в гуртожитку складається із фіксованої частини та змінюваної частини, яка розраховується позивачем щомісячно, починаючи з 01.02.2019 року з урахуванням змін заробітної плати, фактичних витрат теплової енергії та опалювання гуртожитку та фактичних показників приладів обліку електричної енергії, і яку необхідно сплачувати до 10 числа наступного за розрахунковим місяця, що підтверджується копією додаткової угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК УРСР - Для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЖК України - Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. . 759 ЦК України - За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України - За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України - Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивачем виконані умови за укладеними відповідачкою договорами найму житлової площі в гуртожитку, оскільки надана кімната 2 в гуртожитку № 2.

В свою чергу відповідач свої обов`язки за укладеними договорами найму житлової площі в гуртожитку щодо оплати за проживання в гуртожитку належним чином не виконував. Оскільки договори найму, укладені з відповідачем мають оплатний характер, відповідач повинен був щомісяця вносити плату за користування гуртожитком, що підтверджується умовами укладеного договору та Додаткових угод до нього. В результаті неналежного виконання відповідачкою взятих на себе обов`язків, станом на березень місяць 2022 року у відповідача утворилась заборгованість з оплати за гуртожиток у розмірі 18 407.46 грн. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач оплату за гуртожиток протягом певного не вносив, або вносив в розмірі меншому ніж передбачено умовами договору. Розмір заборгованості з оплати за проживання в гуртожитку підтверджується довідкою відокремленого структурного підрозділу «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» № 53 від 23.03.2022 року

Доказів про внесення інших сум оплати, ніж ті, що зазначені позивачем, на погашення заборгованості за укладеними договорами найму відповідач суду не надав.

На підставі вищевикладеного вимоги щодо стягнення з відповідачки заборгованості по оплаті за найм жилої площі в гуртожитку № 2 коледжу в зазначеній вище сумі підлягають задоволенню

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом Дніпровського аграрно-економічного університету в особі відокремленого структурного підрозділу «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Дніпровського аграрно-економічного університету ( юридична адреса: 49000 вул. Сергія Єфремова, 25 м. Дніпро ) в особі відокремленого структурного підрозділу «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» , (юридична адреса: 51600 вул. Дедишка, 1 м. Верхньодніпровськ Кам`янскього району Дніпропетровської області, ) заборгованість за найм жилої площі в гуртожитку № 2 структурного підрозділу «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» в сумі 18 407 (вісімнадцять тисячі чотириста сім) грн.,46 коп. за період з листопада 2020 року по березень 2022 року

Стягнути із ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 на користь Дніпровського аграрно-економічного університету ( юридична адреса: 49000 вул. Сергія Єфремова, 25 м. Дніпро ) в особі відокремленого структурного підрозділу «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» , (юридична адреса: 51600 вул. Дедишка, 1 м. Верхньодніпровськ Кам`янскього району Дніпропетровської області, ) 2 270.00 ( дві тисяч двісті сімдесят ) грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 29.03.2022 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 05.04.2022 року

Дата набрання законної сили: 29.04.2022 року