Ухвала

Іменем України

07 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 311/1928/18

провадження № 61-21046ск21

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 26 листопада 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 листопада 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року у справі за позовом КП «Дніпрорудненські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

У грудні 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У лютому 2022 року заявником усунуто недоліки.

Розглянувши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно частини третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини слід брати до уваги те, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року, (Judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // SeriesA N 253- В).

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 знав про існування заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року, копія якого була ним отримана 03 липня 2018 року. 26 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 07 вересня 2018 року повернуто. 27 квітня 2021 року ОСОБА_1 повторно подав заяву про перегляд заочного рішення суду, в задоволенні якої було відмовлено ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 07 липня 2021 року, був присутній під час проголошення ухвали суду від 07 липня 2021 року та в той же день отримав її копію, проте, лише 25 жовтня 2021 року, тобто більше ніж через три роки з часу ухвалення та отримання відповідачем заочного рішення, воно було оскаржено до апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що ОСОБА_1 не доведено наявності поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, з посиланням на пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що заявник є особою похилого віку та перебував на самоізоляції в період карантину, до медичного закладу не звертався, тільки після одужання зміг повноцінно зайнятися питанням подачі апеляційної скарги, не заслуговують на увагу, оскільки заявник достеменно знав про результат вирішення спору судом першої інстанції у даній справі, а тому, маючи намір реалізувати своє процесуальне право на апеляційне оскарження, зобов`язаний був використовувати у повному обсязі наявні засоби та передбачені законодавством можливості для вчинення відповідних процесуальних дій у межах встановленого законом строку.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із висновками суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин та зводяться до переоцінки доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права. У силу вимог статті 400 ЦПК Українисуд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Отже, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, постановленим із правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 26 листопада 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк