Провадження № 2/127/4895/21
У Х В А Л А

Іменем України

19 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Регіонального управління Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій області, Державного підприємства «Вінницький авіаційний завод «ВІАЗ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фонду державного майна України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Регіонального управління Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій області, Державного підприємства «Вінницький авіаційний завод «ВІАЗ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з вимогами поновити ОСОБА_1 на посаді директора ДП «Вінницький авіаційний завод «ВІАЗ» та стягнути з Фонду державного майна України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.09.2021 року до дня поновлення на роботі, виходячи з суми середнього заробітку в розмірі 724,41 грн.

03.02.2022 року від відповідача Фонду державного майна України на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. Представник відповідача зазначає, що повноваження позивача Пилявця Ю.М., як керівника юридичної особи, припинені за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України. За таких обствин позивач фактично оскаржує рішення органу управління (власника) щодо такого припинення (звільнення), а інші позовні вимоги є похідними, тому цей спір на думку відповідача має розглядатися за правилами господарського судочинства.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

18.04.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги останній підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Вивчивши доводи клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд зважає на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до приписів частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також, справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим, суд враховує вважає враховує наступне. Наказом Фонду державного майна України від 13.09.2021 № 1613 «Про вирішення кадрових питань державного підприємства «Вінницький авіаційний завод - ВІАЗ» ОСОБА_1 звільнено з посади директора Підприємства, на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1229 «Деякі питання діяльності Державного концерну «Укроборонпром» єдиний майновий комплекс Підприємства був переданий зі сфери управління Державного концерну «Укроборонпром» до сфери управління Фонду на підставі відповідного акту від 15.04.2021.

Статтею 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» визначено, що управління об`єктами державної власності - це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб. Стаття 4 даного Закону визначає, що суб`єктами управління об`єктами державної власності, зокрема є: міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

За п. 10.11 Статуту Суб`єкт управління Підприємства має право у будь- який момент прийняти рішення про припинення повноважень Директора та розірвання з ним трудових відносин, а також трудового контракту, або рішення про відсторонення Директора. Таке рішення Суб`єкт управління Підприємства має право прийняти незалежно від строку перебування призначеної особи на посаді Директора.

Абзацем 5 частини 6 ст. 73 ГК України визначено, що особливості управління державним унітарним підприємством визначаються Законом України «Про управління об`єктами державної власності».

Пунктом 3 ч. 1ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За таких обставин, суд погоджується із думкою відповідача, що повноваження позивача, як керівника юридичної особи, припинені за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, тому позивач фактично оскаржує рішення органу управління (власника) щодо такого припинення (звільнення), тому цей спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються безпосередньо правомірності дій Фонду державного майна України і мають розглядатися за правилами господарського судочинства, провадження у цій справі підлягає закриттю відповідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що наявні підстави для закриття провадження у справі та роз`яснення позивачу, що позов з наведеним вище предметом має розглядатись за правилами господарського судочинства.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 255, 259-261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Регіонального управління Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій області, Державного підприємства «Вінницький авіаційний завод «ВІАЗ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: