Справа № 507/918/21
Провадження № 2/507/1/2022
Номер рядка звіту 20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2022 р. смт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вужиловського О.В.

за участю секретаря судового засідання Вододюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподраське підприємство ім. Івана Піддубного», Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна Житниця» про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся 02 липня 2021 року до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати та судових витрат. В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона є власником земельної ділянки площею 6.6558 га на території колишньої Познанської сільської ради Подільського (колишнього Любашівського) району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0020, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_2 . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона дізналась, що 01.10.2016 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та ТОВ «СГП ім. Івана ПІддубного» було укладено договір оренди землі, який зареєстровано 05.12.2016 року, який зареєстрвоано в Державному реєстрі речових прав. Вона успадкувала вказану земельну ділянку, в тому числі і право орендаря на отримання орендної плати за користування земельною ділянкою. Однак, відповідач взагалі не виплачував орендну плату, як за життя ОСОБА_2 , так і після її смерті. Крім того, ТОВ «СГП ім. Івана Піддубного» взагалі на даний час не існує, а її земельну ділянку було передано без її відома в суборенду ТОВ «Південна житниця». Враховуючи на істотні порушення договору оренди, а саме несплата орендної плати просила розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та відповідачем 01 жовтня 2016 року, а також стягнути 27798 грн. 62 коп. заборгованості по орендній платі та судові витрати в сумі 1816 грн. 00 коп.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не надали, повідомлені про день, час та місце слухання справи відповідно до ст.ст. 128-139 ЦПК України. Представник відповідача ТОВ «Південна житниця» надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Процесуальні дії у справі.

14 липня 2021 року ухвалою судді провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила спрощеного позовного провадження.

22 жовтня 2021 року Любашівським районним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення по справі.

03 грудня 2021 року за заявою ТОВ «Південна житниця» заочне рішення по справі було скасовано та справу призначено для розгляду в загальному порядку.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Із свідоцтва про право на спадщину від 01 жовтня 2019 року, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 183158725 від 01.10.2019 року видно, що ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 6.6558 га на території Познанської сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0020, яку успадкувала після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-7).

З договору оренди землі без дати видно, що ОСОБА_2 передала в оренду відповідачу ТОВ «СГП ім. Івана Піддубного» належну їй земельну ділянку площею 6.66 га строком на сім років. Розмір орендної плати визначено на рівні 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Вказаний договір підписаний сторонами, датований 01.10.2016 року та зареєстрований 05 грудня 2016 року у Державному реєстрі речових прав за номером 32844609. 12.05.2020 року проведено реєстрацію договору субаренди землі, згідно якого ТОВ «СГП ім. Івана Піддубного» передала в суборенду земельну ділянку, що належить позивачу, ТОВ «Південна житниця» (а.с. 8,9).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Вислухавши сторони, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Крім того, згідно постанови ВС у справі за № 61-8798 св19 від 31 липня 2020 року визначено, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.9 Договору про оренду землі, укладеного від імені ОСОБА_2 , спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , та СГП «ім.Івана Піддубного», земельна ділянка позивача перебуває в оренді у відповідача. Форма орендної плати може бути грошова, натуральна, а також поєднана. В грошовому еквіваленті розмір орендної плати становить не менше 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки та вноситься в період з 01 серпня до 31 грудня поточного року.

Будь яких доказів сплати відповідачем позивачу орендної плати за 2019 рік, 2020 рік суду не надано.

Надані представником ТОВ «Південна житниця» в судове засідання списки згрупованих поштових переказів, як доказ сплати позивачу орендної плати не може бути належним доказом виконання договірних зобов`язань, так як позивач заперечує факт отримання коштів, а вказані списки не містять інформації про отримання позивачем коштів в рахунок сплати орендної плати.

Договором оренди землі укладеними між спадкодавцем позивача та відповідачем передбачено право передавати земельну ділянку в суборенду, однак не визначено необхідність згоди орендодавця.

Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За положеннями статті 773 ЦК України, наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця.

З поштових повідомлень видно, що ТОВ «СГП імені Івана Піддубного» не існує (а.с. ).

В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «СГП імені Івана Піддубного» фактично припинило свою господарську діяльність з приводу обробітку орендованих земель, не володіє ними, а передало їх в суборенду без згоди орендодавців та поклавши обов`язки по сплаті орендної плати на третю особу.

Верховний Суд України у своїй постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-15цс14) висловив правову позицію за якою, виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за статтею 32 Закону.

Аналогічний висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 133/158/16-ц (провадження № 61-21693сво18).

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, не сплата орендної плати протягом двох років поспіль, є підставами для розірвання договорів оренди земельних ділянок, в зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, з відповідача належить стягнути оренду плату за 2019 рік та 2020 рік відповідно до договору оренди землі від 01 жовтня 2016 року в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки. Так, згідно витягу з технічної документації нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 6.6558 га кадастровий номер :01:002:0020, що належить ОСОБА_1 становить 308873 грн. 59 коп. (а.с. 9). Тому, з відповідача ТОВ «СГП ім. Івана Піддубного» на користь позивача необхідно стягнути орендну плату за 2019 рік в сумі 9266 грн. 21 коп. (308873 грн. 59 коп. х 3%), а також за 2020 рік в сумі 9266 грн. 21 коп. (308873 грн. 59 коп. х 3%).

Крім того, згідно п. 14 договору оренди землі від 15 грудня 2010 року, укладеного між сторонами передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки. Визначені цим договором (до 30 грудня поточного року), справляється пеня у розмірі 0.1 відсотки від невиплаченої суми за кожний день прострочення.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача до відповідача про розірвання договору оренди землі підлягає задоволенню, а вимоги про стягнення орендної плати в сумі 27798 грн. 62 коп. підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача належить стягнути 18532 грн. 43 коп. орендної плати.

Орендна плата за користування земельною ділянкою за 2021 рік не підлягає задоволенню, так як строк платежу за оренду - 31 грудня, ще не настав.

Вимога про розірвання договору суборенди, укладеного між ТОВ «СГП ім. Івана Піддубного» та ТОВ «Південна житниця» щодо суборенди земельної ділянки, що належить позивачу, не підлягає задоволенню, так як договір суборенди укладено на строк дії основного договору оренди і в разі розірвання чи визнання недійсним основного договору оренди землі, автоматично втрачає свою силу і відповідний договір суборенди. Тому, необхідно скасувати державну реєстрацію договору суборенди відповідної земельної ділянки.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 1816 грн., судового збору, а також 4000 грн. витрат на правову допомогу. Вказані витрати підтверджені документально, позов задоволено, а тому з відповідача належить стягнути на користь позивача 1816 грн. сплаченого судового збору та 4000 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 625-629, 651 Цивільного Кодексу України, ст. 141 Земельного Кодексу України, Законом України «про оренду землі», ст.ст. 12, 81, 263-268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподраське підприємство ім. Івана Піддубного», Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна Житниця» про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати та судових витрат - задовольнити частково.

Договір від 01 жовтня 2016 року оренди землі площею 6.6558 га, кадастровий номер :01:002:0020, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім. Івана Піддубного» , 05 грудня 2016 року у Державному реєстрі речових прав за номером 32844609 - розірвати, скасувавши державну реєстрацію права оренди та субаренди на земельну ділянку площею 6.6558 га, кадастровий номер :01:002:0020.

Стягнути з «Сільськогосподарське підприємство ім. Івана Піддубного» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і/н НОМЕР_1 - 18532 грн. 43 коп. орендної плати (вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 43 копійки) орендної плати, 5816 грн. (п`ять тисяч вісімсот шістнадцять гривень 00 коп.) судових витрат, а всього 24348 грн. 43 коп. (двадцять чотири тисячі триста сорок вісім гривень 43 копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вужиловський