ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/796/22 Справа № 179/363/21 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Заворотного К.Я.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Магдалинівської селищної ради Новомосковського району,

Дніпропетровської області,

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, пред`явленим до Магдалинівської селищної ради, на предмет зобов`язання Магдалинівську селищну раду виділити їй із земельної ділянки площею 6,6 га, кадастровий номер :01:001:1166, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Магдалинівської селищної ради (колишньої Жданівської сільської ради) Новомосковського району Дніпропетровської області в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, з підстав того, що право на земельну частку (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів на території Магдалинівської селищної ради за нею визнано рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_2 , а оскільки на зазначеній території знаходиться земельна ділянка площею 6,6 га, кадастровий номер :01:001:1166, призначена для ведення товарного сількогосподарського виробництва, право власності на яку зареєстровано за Жданівською сільською радою, яка об`єдналась з Магдалинівською селищною радою, із складу якої можливо виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, позивач звернулась до відповідача з відповідною заявою, яка не розглянута, тому просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Магдалинівську селищну раду виділити ОСОБА_1 із земельної ділянки площею 6,6 га, кадастровий номер :01:001:1166, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Магдалинівської селищної ради (колишньої Жданівської сільської ради) Новомосковського району Дніпропетровської області в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів. Вирішено питання розподілу судових витрат у справі /а.с. 36-39/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Магдалинівську селищну раду подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог /а.с. 43-48/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (пай) розміром 5.06 умовних кадастрових гектарів, на території Магдалинівської селищної ради (колишньої Жданівської сільської ради) Магдалинівського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 (а. с. 8-9).

На території Магдалинівської селищної ради (колишньої Жданівської сільської ради) знаходиться земельна ділянка площею 6,6 га, кадастровий номер :01:001:1166, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано 14.08.2019 року за Жданівською сільською радою, згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а. с. 12).

07 жовтня 2020 року позивач звернулася до Магдалинівської селищної ради із заявою щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів зі складу земельної ділянки площею 6,6 га, кадастровий помер :01:001:1166, яка є власністю територіальної громади (а с. 11), однак вказану заяву не розглянуто органом місцевого самоврядування, що також не заперечується представником відповідача.

При вирішенні по суті позовних вимог позивача судом першої інстанції застосовано положення ст.ст.2,3,5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ст.ст.19, 83, 118, 122 Земельного кодексу України.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Зазначений закон є спеціальним щодо проведення процедури виділення земель за сертифікатами на землю.

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Згідно з ст. 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"Сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

- розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;

- приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Згідно зі ст. 79-1 Земельного кодексу України Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Так, судом першої інстанції не враховано, що на час розгляду заяви ОСОБА_1 земельна ділянка сформована, має кадастровий номер та цільове призначення - 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а твердження позивача щодо того, що ця земельна ділянка відноситься до земель запасу, не відповідає дійсності, а судом першої інстанції не надано цьому належної правової оцінки, як і не надано оцінки тому, що відчуження таких земель заборонено.

Отже, вказана в заяві земельна ділянка не відноситься до невитребуваних земельних часток (паїв) чи нерозподільних земельних ділянок, є об`єктом цивільних прав і на неї поширюється обмеження п.15 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, де зазначено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається.

Також судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини розгляду звернення позивача до відповідача із заявою від 07 жовтня 2020 року щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 5,06 умовних кадастрових одиниць із земельної ділянки площею 6,6 га з кадастровим номером :01:001:1166, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та не встановлено, що 05 листопада 2020 року відбулось засідання постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього середовища та надзвичайних ситуацій та на черговій сесії Магдалинівської селищної ради 16 грудня 2020 року ухвалено рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні відповідного дозволу, вирішення питання якого безпосередньо відноситься до компетенції відповідача, що судом першої інстанції не враховано.

Колегія суддів зазначає, що є певна процедура отримання у власність земельної ділянки, та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт, як це передбачено ст. 55 Закону України "Про землеустрій".

Так, зазначеною нормою передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) матеріали топографо-геодезичних робіт;

г) кадастровий план земельної ділянки;

ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

д) відомості про встановлені межові знаки.

Всупереч зазначеній нормі суд першої інстанції зобов`язав виділити земельну ділянку в натурі без розробленої технічної документації із землеустрою, що свідчить про перебирання на себе повноважень органу місцевого самоврядування, як органу виконавчої влади, та вихід за повноваження суду, як судової гілки влади.

Судом першої інстанції не враховано позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29 серпня 2019 року у справі №420/5288/18, де визначено, що ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк, не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розробку такого проекту самостійно. Таким чином, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність.

Враховуючи наведені норми закону та встановлені обставини по справі колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки судом першої інстанції не врахована існуюча досудова процедура в органах місцевого самоврядування з встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а рішення суду першої інстанції з цього приводу ухвалено передчасно з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги на користь Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області у розмірі 1 362 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року - скасувати.

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Магдалинівської селищної ради про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області судові витрати в сумі 1 362 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров