Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1086/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Виноградівської міської ради, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Букове померла мати позивачки ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 залишила заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Буківської сільської ради 27.07.2020 р. за реєстровим №32, згідно якого, належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося вона заповіла позивчці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай).

На вказану успадковану за рішенням суду земельну ділянку покійна ОСОБА_2 замовила виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, яка була виготовлена та на підставі якої сформований Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.07.2017 року.

Однак покійна мати позивачки ОСОБА_2 не встигла зареєструвати право власності на зазначену успадковану земельну ділянку.

18.09.2020 р. року (в межах шестимісячного строку на прийняття спадщини) позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Позивачкою було подано заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Однак, видати відповідне свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу про належність зазначеного майна спадкодавцю.

Позивач ОСОБА_1 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Представник відповідача Виноградівської міської ради про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контори про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Букове померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.09.2020 р. серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки старости с.Букове від 08.12.2021 р. №485 з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 були зареєстровані та проживали безпосередеьо до дня смерті дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та онука - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_2 залишила заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Буківської сільської ради 27.07.2020 р. за реєстровим №32, згідно якого, належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося вона заповіла позивчці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай).

Зазначену земельну ділянку вона отримала у спадщину на підставі рішення Виноградівського районного суду від 05.05.2017 р., яке набрало законної сили 16.05.2017 р. та за яким за нею визнано право власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку № 1 , площею 1,1800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Виноградівської міської ради.

На вказану успадковану за рішенням суду земельну ділянку покійна ОСОБА_2 замовила виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, яка була виготовлена та на підставі якої сформований Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.07.2017 року.

Зазначеній земельній ділянці, розміщеній в м.Виноградів, контур № НОМЕР_3 , з цільовим призначенням - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,18 га, присвоєно кадастровий номер :07:011:0024.

Однак покійна мати позивачки ОСОБА_2 не встигла зареєструвати право власності на зазначену успадковану земельну ділянку.

18.09.2020 р. року (в межах шестимісячного строку на прийняття спадщини) позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Позивачкою було подано заяву нотаріусу про прийняття спадщини та отримано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Однак, видати відповідне свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, розміщену в м.Виноградів, контур № НОМЕР_3 , з цільовим призначенням - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,18 га, присвоєно кадастровий номер :07:011:0024 не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу про належність зазначеного майна спадкодавцю.

В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно положень ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.І ст.З, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), значено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 1,1800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Виноградівської міської ради, контур № НОМЕР_3 , кадастровий номер :07:011:0024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийА. А. Надопта