Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехта Р.В., з участю секретаря судового засідання Зюркевич В.В., представника позивача адвоката Денисенко М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг цивільну справу в порядку спрощенного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру визначених аліментів,-

встановив:

17 листопада 2022 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру визначених аліментів.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , за рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітної плати (доходу), стягнув з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючі з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Також позивач просить суд визнати таким, щоне підлягає виконанню, судовий наказ, виданий 22 грудня 2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з мене, ОСОБА_1 , аліментів за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року (цивільна справа №212/8846/20) на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючі з 02 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що починаючі з 1995 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з громадянкою ОСОБА_4 , від яких народились 2 дітей - доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одразу після народження дітей, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач та ОСОБА_4 уклали шлюб, який був зареєстрований в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що був складний відповідний актовий запис №1031.

Оскільки сімейно-шлюбні відносини між позивачем та ОСОБА_4 з часом значно погіршились, в березні місяці 2013 року відносини були фактично припинені, а рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року шлюб між мною та ОСОБА_4 був розірваний.

Починаючі з липня місяця 2013 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з громадянкою ОСОБА_2 , від даних відносин народилась дитина - неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У червні місяці 2020 року фактичні шлюбні відносини між позивачем та ОСОБА_2 були припинені та 02 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу «Про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року заява ОСОБА_2 про видачу судового наказу «Про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини» була задоволена повністю та з позивача, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючі стягнення з дня подання заяви - 02 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Доньки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при народженні був поставлений діагноз - дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія, зі стійкими тяжкими руховими порушеннями з відсутністю самостійного пересування і самообслуговування ЄМРСЗ IV рівня.

У зв`язку з вищевказаним захворюванням, починаючі з 11 січня 2012 року по теперішній час доньки позивача є вихованками комунального закладу «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної Ради» і знаходяться на повному державному утриманні, а на час відсутності в зазначеному закладі доньки з повного державного утримання знімаються та знаходяться на утриманні позивача, оскільки періодично позивач забирає доньок з інтернату та вони проживають у нього дома на протязі часу від 2 тижнів до 1,5 місяців.

На протязі згаданого періоду часу доньки знаходяться на повному утриманні позивача, оскільки їх матір ОСОБА_4 жодної участі в утриманні доньок не приймає, турботи не проявляє, тобто фактично відмовилась від своїх дітей. Позивач навідує до доньок в інтернаті, вожу їх на море для оздоровлення та таке інше.

При вказаних обставинах позивач не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини на користь відповідача ОСОБА_2 , оскільки його доньки від першого шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходяться в більш поганому матеріальному становищі, ніж моя донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження викликом сторін.

23 лютого 2022 року від представника позивача адвоката Павленко Вячеслава Вікторовича до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволенню позовних вимог, пославшись на обставини, що зазначенні у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Денисенко М.Б. на задоволенні позовних вимог наполягали, просили суд задовольнити позовні вимоги. Додатково позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що постійно навідує доньок у дитячому будинку інтернаті. Доньки постійно просяться додому, а тому постійно на час канікул забирає доньок до себе додому та здійснює утримання та догляд доньок разом з матір`ю, якій майже 80 років. Половину пенсії доньок інтернат забирає на їх утримання, а половина, згідно чинного законодавства залишається на банківському рахунку для подальшого утримання доньок, в разі його смерті. Грошей на сплату аліментів в розмірі ј частини та утримання доньок не хватає.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Павленко В.В. не з`явилися. Здійснити відео конференцію з представником позивача адвокатом Павленко В.В. не вдалося, у зв`язку із відсутністю технічної можливості.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що судовим наказом Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року у справі №212/8856/20 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Кривий Ріг, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви - 02 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно положень ч.7 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, положення ст. 192 СК України регулюють зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

При цьому, частиною 3 ст. 181 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

Виходячи зі змісту положень ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Також підставами для зміни розміру аліментів можуть бути зміни в сімейному стані платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є доньками позивача та мають наступне захворювання: дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія, зі стійкими тяжкими руховими порушеннями з відсутністю самостійного пересування і самообслуговування ЄМРСЗ IV рівня.

Судом встановлено, що відповідно до Акту про проживання від 30 березня 2021 року, позивач ОСОБА_1 на час літніх канікул доньки позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкають разом з батьком та позивач здійснює утримання доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час навчального року.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, враховуючи що на утриманні позивача, крім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично перебувають доньки позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є непрацездатними та потребують додаткових витрат на утримання, суд приходить до висновку про наявність визначених ст.192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на підставі судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року у справі №212/8846/20, з 1/4 частини до 1/6 частинку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому, судом також врахована реальна спроможність позивача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, та достатність коштів у цьому розмірі, з урахуванням утримання дитини сторін відповідачем, для забезпечення належного матеріального утримання дитини та її гармонійного розвитку.

Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`ясненням, викладеним у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зміни розміру визначених аліментів не з дати звернення із позовною заявою до суду, а з дня набрання цим рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру визначений аліментів, задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року, справа №212/8846/20 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітної плати (доходу), та стягнув з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючі з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий 22 грудня 2020 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, справа №212/8846/20 про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів за судовим наказом Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року (цивільна справа №212/8846/20) на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючі з 02 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 20 квітня 2022 року.

Суддя: Р. В. Дехта