Справа № 948/68/22
Номер провадження 2/948/97/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Деркач Інна Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 219562 про стягнення з нього на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості у розмірі 29919,91 грн. Стягнення боргу проводиться приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В. Натомість, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинений з грубим порушенням чинного законодавства, зокрема, нотаріусу не надано всі необхідні документи, які свідчать про безспірність заборгованості, а також нотаріусу наданий кредитний договір, який не посвідчений нотаріально, у зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

10.02.2022 суд задовольнив заяву позивачки про забезпечення позову та зупинив стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису.

10.02.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно залучив до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Деркач Інну Володимирівну, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, а також витребував від третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, службова адреса: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ, індекс 01001 належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких ним 23.06.2021 вчинений виконавчий напис № НРК 134481 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості у розмірі 29 919,91 грн. (а.с. 34-35).

У судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача адвокат Цокало Т.М. подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала (а.с.79,80).

Відповідач та треті особи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу та повідомлення про відсутність третіх осіб (а.с.67, 78), але до суду не з`явилися.

Суд відхиляє клопотання відповідача (а.с.44,45) про залучення правонаступника з огляду на заперечення позивача, який має виключне право визначати відповідача та зазначає що належних доказів заміни кредитора в зобов`язанні відповідач не надав, а спірний виконавчий напис вчинено саме на користь останнього.

Виходячи з викладеного, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 23.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис № 13265 про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором №1302/CV/07-ПК від 16.08.2007 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», право вимоги за яким було відступлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», відповідно до Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», на підставі договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_06 dsl 14/04/2021, заборгованості за період з 10.02.2019 по 22.06.2021, яка складається із простроченної заборгованості за сумою кредиту 6389,73 грн; 23480,19 грн - простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Також стягнута плата за виконавчий напис нотаріуса в розмірі 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 29919,91 грн (а.с. _).

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В. від 17.12.2021 відкрито виконавче провадження № 67932724 з виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса (а.с. 23).

Звертаючись до суду позивач посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника, та нотаріусу був наданий кредитний договір, який не посвідчений нотаріально.

У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Відповідно до пунктів 1, 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку).

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У постанові Верховного суду України від 05 липня 2017 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як убачається із позову, ОСОБА_1 із розміром заборгованості не погоджується, а тому заборгованість не є безспірною.

Також суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом 28 жовтня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, натомість укладений між банком та позивачкою кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально,

Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника та задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути сплачений останньою судовий збір в розмірі 992,40 грн за подання позовної заяви та 496,20 грн за подання заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі задоволення позову на відповідача.

Так, на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу представник позивача надав детальний опис робіт (наданих послуг) від 01.12.2022, договір про надання правової допомоги від 22.11.2021, додаткову угоду №3 до договору про надання правової допомоги №22/11-21 від 22.11.2021 року, договір №382/21-12-2021 про надання правничої допомоги від 21.12.2021, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 до договору №382/21-12-2021 про надання правничої допомоги від 21.12.2021, квитанцію про оплату №382 від 31.01.2022, та ордер на надання правничої допомоги.

З договору №382/21-12-2021 про надання правничої допомоги від 21.12.2021 та акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 до договору №382/21-12-2021 про надання правничої допомоги від 21.12.2021 вбачається, що клієнту необхідна правова допомога з питання визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Остапенком Є.М., що є предметом даного позову (а.с.14-15; 31).

З ордеру про надання правової допомоги вбачається, що адвокат Цокало Тетяна Михайлівна представляє інтереси ОСОБА_1 в Машівському районному суді Полтавської області (а.с.13).

З детального опису робіт (наданих послуг) від 01.12.2022 вбачається, що станом на 01.02.2022 на підставі договору №382/21-12-2021 про надання правничої допомоги від 21.12.2021 надано правничу допомогу на 8000,00 грн без урахування сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду та заяви про забезпечення позову (а.с.29).

Згідно з квитанцією №382від 31.01.2022 проведена оплата послуг з правової допомоги (договір 382/21-12-2021) у сумі 8 000,00 грн (а.с.30).

Суд уважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, заявлений представником позивачка, є розумним, обґрунтованим та співмірним зі складністю справи та, оскільки відповідач про його зменшення не заявив, підлягає відшкодуванню відповідачем в повному обсязі, а саме в розмірі 8 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 133, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Деркач Інна Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 134481, вчинений 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованості за Кредитним договором №1302/CV/07-ПК від 16.08.2007 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн та 496,20 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 02.01.2020.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», адреса місцезнаходження: вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402, м. Дніпро, індекс 49019, .

Треті особи: приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Деркач Інна Володимирівна, службова адреса: вул. Зіньківська, 19, офіс 504, м. Полтава Полтавської області, індекс 36009; приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, службова адреса: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ, індекс 01001.

Суддя С. М. Косик