Справа № 716/258/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2022 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.,
за участю секретаря - Кульки О.М. ,
представника позивача- ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Посилається на те, що він та треті особи по справі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є співвласниками житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 24.09.2007.
У вказаному будинку крім нього та третіх осіб по справі зареєстрований, але не проживає ОСОБА_3 , який являвся його зятем. Протягом тривалого часу останній перебуває за межами України, зв`язку із дружиною та ним не підтримує. Востаннє ОСОБА_3 виїхав за кордон 13.10.2020. Позивач посилається на те, що він та треті особи по справі, як власники будинку не мають можливості безперешкодно користуватися, розпоряджатися своїм майном через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому він просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Павчук С.І. в судовому засіданні підтримали позов повністю. Позивач вазав суду, що відповідач являвся чоловіком його доньки ОСОБА_5 . Починаючи із жовтня 2020 , а саме із цього часу ОСОБА_3 поїхав до Польщі, останній із його донькою спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин. На даний час до суду надано позовну заяву про розірвання шлюбу між ними. Реєстрація відповідача в його будинку перешкоджає йому та іншим членам сім`ї безперешкодно користуватися своїм майном.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду від нього не надходило. Про розгляд справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою.
Належним чином повідомлені про дату та місце судового засіданні треті особи без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.
Оскільки відповідно до приписів ч.8 ст.128, ч.2 ст.130 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача та його представника розглянуто в порядку заочного розгляду та ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та третім особам на стороні позивача- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.09.2007 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.09.2007 (а.с.10-11).
У вказаному будинку зареєстровані та проживають: позивач - ОСОБА_1 , 1959 року народження, його дружина- ОСОБА_4 , 1964 року народження, донька - ОСОБА_5 , 1988 року народження, онуки - ОСОБА_7 , 2011 року народження та ОСОБА_8 , 2015 року народження, а також зареєстрований, але не проживає зять - ОСОБА_3 , 1985 року народження, що вбачається із довідки Заставнівської міської ради Чернівецької області № 282 від 14.02.2022 та Акту обстеження матеріально-побутових умов проживаня від 15.02.2022 (а.с. 12,13).
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_3 зять позивача, який проживав в його будинку, що в АДРЕСА_1 . Протягом півтора року він не бачив відповідача за вказаною адресою. Йому відомо, що ОСОБА_3 поїхав до Польщі в жовтні 2020.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала , що являється сусідкою позивача. ОСОБА_3 являвся зятем позивача, який проживав разом із останнім в одному будинку. Більше року вона його не бачила, де його місце перебування на даний час їй не відомо.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 не може вільно розпоряджатися та користуватися своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача у його домоволодінні, що розташоване по АДРЕСА_1 .
Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», ст.ст.319,321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16,386,391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача- ОСОБА_3 , як члена сім`ї власника таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, що по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду до Чернівецького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін по справі :
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНП НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 ;
представник позивача- Павчук Святослав Іванович, адвокат, ордер від 23.02.2022;
відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт сенрії НОМЕР_3 виданий 30.12.2001 Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області, місце реєстрації- АДРЕСА_1 ;
треті особи без самостійних вимог на стороні позивача:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий 04.06.2010 Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області, жителька АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 08.04.2022
Суддя О.Пухарєва