Справа №345/74/22
Провадження № 2/345/217/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2022 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З,, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Калуської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно-,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її свекор ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . За життя він залишив заповіт від 27.06.2000 року, який посвідчений Попович О.В. державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1-Д-286. Згідно цього заповіту усе майно він заповів ОСОБА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом (спадкова справа 26/2016) на нерухоме майно, а саме виробничий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

31 жовтня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Попович Олександри Василівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою нотаріуса від 31.10.2021 р. №173/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на виробничий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно.

На підставі наведеного, позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на виробниче приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач також не з`явилась в судове засідання, подала суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер свекор позивача - ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . За життя він залишив заповіт від 27.06.2000 року, який посвідчений Попович О.В. державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1-Д-286. Згідно цього заповіту усе майно він заповів ОСОБА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом (спадкова справа 26/2016) на нерухоме майно, а саме виробничий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

31 жовтня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Попович Олександри Василівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою нотаріуса від 31.10.2021 р. №173/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на виробничий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно.

Виробничий будинок по АДРЕСА_1 побудований у 1992 році, належав спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який був виділений їм після розподілу майна при ліквідації кооперативу «Металіст», що підтверджується актом ліквідаційної комісії по розподілу майна від 28 квітня 1995 року. Цей виробничий будинок побудований на земельні ділянці, яка відведена для будівництва виробничого приміщення кооперативу «Металіст», що підтверджується актом вибору земельної ділянки під будівництво виробничої бази і підсобного господарства від 30.03.1992р. та висновком №10 по відводу земельної ділянки під будівництво від 30.03.1992 року.

З технічного паспорта, який виготовлений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 інвентаризаційна справа №3613 слідує, що склад об`єкта нерухомого майна: літ.А нежитлова будівля загальна площа 48,8 м. кв.

Інвентаризаційна вартість об`єкта нерухомого майна становить 158585,00 грн.

Реєстрація права власності на це майно не проводилась.

За змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об`єкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом об`єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12).

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності . Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом статей 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення статті 1223 Цивільного кодексу України передбачають, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого кодексом, він не заявив про відмову від неї.

Іншим спадкоємцем, яка б могли претендувати на спадщину є ОСОБА_2 (відповідач по справі), однак остання на спадщину не претендує.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.1216-1218, 1222,1223,1225,1258,1267,1268, 1269, 1274 ЦК України, ст.ст. 200,206,247,263-265, 273, 352, 355 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на виробниче приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя