Справа №760/8235/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Зуєвич Л.Л., присяжних - Задорожного О.Г., Заречанського А.М., за участю: секретаря судового засідання - Кушніра Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Київська міська рада /далі - Міськрада/ (; адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36), про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

05.04.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, датована 31.03.2021, в якій заявник просить визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зибіно, Борисівського району, Белгородської області, Російської Федерації) безвісно відсутнім.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12.04.2021 дану заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 31.05.2021.

Протоколом автоматичного визначення присяжних від 16.04.2021 для розгляду даної справи визначено присяжних Задорожного О.Г. та Заречанського А.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31.05.2021 розгляд даної заяви відкладався на 26.07.2021. Задоволено заяву про допит свідків у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.07.2021 розгляд справи відкладався на 26.10.2021.

У судовому засіданні 26.10.2021 було опитано свідків, розгляд справи відкладено на 25.01.2022 у зв`язку з визнанням явки заявника обов`язковою для дачі особистих пояснень.

У судових засіданнях 26.07.2021, 26.10.2021 брав участь представник заявника, якому оголошувався склад суду та роз`яснювалось право на відвід. Відводів складу суду не заявлено.

Міськрада у судові засідання не з`являлась. Судом враховано, що в матеріалах справи наявний відзив, в якому Міськрада, зокрема, просить розглядати справу за відсутності її представника.

У судове засідання, призначене на 25.01.2021 учасники судового провадження не з`явились.

Від представник заявника 20.01.2022 надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі заявника оскільки останній за своїм фізичним станом є лежачим хворим, та не може бути присутнім у судовому засіданні, про що свідчить консультативний висновок № 11 від 11.01.2022 Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5, за змістом якого громадянину ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) встановлено діагноз «деменція при хворобі Альцгеймера», висновок «перебуває у постійно лежачому стані, не здатний до самообслуговування».

Враховуючи наведене, розумні строки розгляду справи, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними матеріалами справи.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/).

Обґрунтування заяви

Заява, що є предметом розгляду, обґрунтована наступним :

«18 січня 1985 року, моя рідна мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 взяла шлюб із моїм вітчимом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно чого відділом записів актів цивільного стану Жовтневого району м. Києва було зроблено відповідний запис № 33 що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 виданого відділом записів актів цивільного стану Жовтневого району м. Києва від 18 січня 1985 року.

ОСОБА_2 , вважав мене за власного сина та виконував роль глави сім`ї. Проживали ми за адресою АДРЕСА_1 .

30 березня 1994 року, квартира в якій проживала моя сім`я, була приватизована в рівних долях моєю матір`ю ОСОБА_3 та моїм вітчимом ОСОБА_2 , у зв`язку з чим органом приватизації Жовтневої районної держадміністрації м. Києва було зроблено відповідний запис у реєстровій книзі № 2918 що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого органом приватизації Жовтневої районної держадміністрації м. Києва від ЗО березня 1994 року.

Через скрутне матеріальне становище, в 1995 році, вітчим ОСОБА_2 поїхав на заробітки до Російської Федерації, а саме до її столиці Москви. Поїздка планувалася на невизначений але короткий термін, з метою заробітку коштів та повернення до дому. З того часу, зв`язок з вітчимом ОСОБА_2 був перерваний, останній так і не повернувся до дому та не надав жодної звістки про своє місце знаходження.

Самостійні пошуки моєї матері ОСОБА_3 залишилися безрезультатними.

На протязі всього часу відсутності ОСОБА_2 , моя мати ОСОБА_3 неодноразово зверталася в 90-х та 2000 роках до правоохоронних органів з метою встановлення місце знаходження ОСОБА_2 але у відповідь отримувала лише формальні відповіді щодо неможливості встановлення місця перебування останнього. Нажаль на сьогоднішній день відомостей щодо звернень моєї матері ОСОБА_3 до правоохоронних органів з приводу розшуку та встановлення місце знаходження вітчима ОСОБА_2 через дуже тривалий проміжок часу жодні відомості не збереглися (відповідь додаю).

Від ОСОБА_2 так і не надійшло жодної,звістки про його місцезнаходження чи стан здоров`я. Протягом всього часу відсутності ОСОБА_2 , моя мати ОСОБА_3 не припиняла пошуки, які нажаль так і не надали ніякого результату. З метою встановлення місцеперебування ОСОБА_2 , моя мати ОСОБА_3 писала листи та зверталася на проект «Жди меня» за адресою: 127427, РФ, м. Москва, вул. Академіка Корольова, 12 . Протягом тривалого часу мою мати не покидала надія що ОСОБА_2 знайдеться цілим та неушкодженим, мати ОСОБА_3 продовжувала підтримувати зв`язок із телевізійним проектом «Жди меня» та все виявилося марним. ІНФОРМАЦІЯ_5 мати ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації смертей у м. Києві та зроблено відповідний актовий запис № 3266 від 18 лютого 2005 року.

Навіть після смерті матері ОСОБА_3 , я намагався відшукати свого вітчима ОСОБА_2 та встановити можливе місцезнаходження останнього, через своїх знайомих та правоохоронні органи, мені так і не вдалося відшукати ОСОБА_2 .

В січні 2021 року, мною було повторно направлено заяву до чергової частини Солом`янського УП ГУНП в місті Києві щодо розшуку та встановлення місця знаходження ОСОБА_2 але як зазвичай безрезультатно.

В квартирі за адресою АДРЕСА_1 , станом на сьогодні, проживаю я - ОСОБА_1 та моя дружина ОСОБА_4 .

Вже більше 25-ти років немає жодної звістки чи інформації про стан або здоров`я мого вітчима ОСОБА_2 . Враховуючи вік ОСОБА_2 , а станом на сьогоднішній день йому виповнилось 106-ть років, то саме за вище зазначених обставин які вказують на наявність підстав вважати останнього безвісно відсутнім стало за необхідне звернутися до суду із вказаною заявою.

З метою успадкування частки вище вказаного житла яка юридично належить моєму вітчиму ОСОБА_2 на праві приватної власності постала необхідність у визнанні особи безвісті відсутньою, тому я вимушений звертатися до суду, оскільки фактично в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , проживаю я - ОСОБА_1 та моя дружина ОСОБА_4 .

Будь-які інші особи або ж рідні які володіють інформацією про стан здоров`я або перебування ОСОБА_2 відсутні.

Оскільки в останнього немає близьких родичів коло яких визначене законом, то в даному випадку відсутній спір на право успадкування частки житла належної моєму вітчиму ОСОБА_2 .

В порядку цивільного судочинства за необхідності відомості вказані мною можуть підтвердити жителі міста Києва ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Дані особи були особисто знайомі з ОСОБА_2 та підтримували приятельські відносини з останнім. Також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть підтвердити намір ОСОБА_2 поїхати на тимчасові заробітки до Москви з подальшим поверненням до дому.

За останні декілька років, в даній квартирі було проведено ряд необхідних ремонтних робіт, з метою підтримки житла в належному стані. Було проведено ремонтні роботи із заміни зношених труб системи теплопостачання, замінено електропроводки по всій квартирі на більш сучасні, оштукатурювання тріщин на стінах та багато іншого. Як результат було витрачено значну суму грошових коштів. Крім того, останні 25 років мені самостійно доїздиться сплачувати комунальні платежі за вказане житло.»

Щодо правової позиції Міськради

02.06.2021 від Міськради надійшов відзив у справі (а.с. 46-47), в якому зазначається наступне:

«Згідно із частиною першою статті 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до статті 306 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 Цивільного процесуального кодексу України).

Пунктом третім частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Заявник просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвістно відсутнім.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Частиною першою, другою статті 77 Цивільного процесуального кодексу У країни визначено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на докази в матеріалах справи, просимо суд ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради».

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як зазначає заявник та підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серії НОМЕР_4 (а.с. 12) матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 .

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 18.01.1985, 18.01.1985 між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) було укладено шлюб (а.с. 11).

Отже, ОСОБА_2 був вітчимом заявника.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1994 № НОМЕР_7 квартира АДРЕСА_1 (загальною площею 45,38 кв.м.) була приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та члену її сім`ї ОСОБА_2 (а.с. 10).

Як свідчить свідоцтво про смерть № НОМЕР_3 від 18.02.2005 (а.с. 13) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 3266.

В матеріалах справи наявна заява від 14.01.2021 за підписом ОСОБА_1 , адресована Солом`янському управлінню поліції ГУНП у місті Києві в якому ставиться питання про надання відповідно до ст.ст. 10, 12, 13, 14, 16, 19 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» інформації щодо звернень його матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 1995-го року до чергової частини Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві, щодо пошуку безвісно зниклого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Також наявна відповідь від 22.01.2021 Солом`янському управлінню поліції ГУНП у місті Києві (а.с. 16) з якої вбачається, що згідно інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» заяв та повідомлень в Солом`янському управлінню поліції ГУНП у місті Києві не зареєстровано.

Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади міста Києва, станом на 25.05.2021 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата реєстрації - 03.02.2005), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (дата реєстрації - 16.10.2008) /а.с. 32/.

Відповідно до інформації Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.08.2021 (а.с. 93) проведеною перевіркою реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу (а.с. 96), на підставі спільної заяви подружжя від 15.03.1994 шлюб між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було розірвано - актовий запис № 229, дата складання - 20.04.1994.

У судовому засіданні 26.10.2021 свідок ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) надав свідчення за змістом яких був знайомий з заявником ( ОСОБА_1 ) по роботі, 10-11 років назад ОСОБА_1 розповідав йому про те, що в нього пропав вітчим і що він намагається його розшукати.

У судовому засіданні 26.10.2021 свідок ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) засвідчила, що є сусідкою заявника ( ОСОБА_1 ), пам`ятає його матір, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловіка ( ОСОБА_2 ) бачила приблизно у 1995 році за вказаною адресою та з тих пір більше не бачила.

У судовому засіданні 26.10.2021 свідок ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ) засвідчила, що є сусідкою заявника ( ОСОБА_1 ), пам`ятає його матір, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловіка ( ОСОБА_2 ) ніколи не бачила.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч 1 ст. 43 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Статтею 44 ЦК України визначено, що на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 523/2320/19 (провадження № 61-1971св21:

«Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.»

За змістом постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 363/360/18 (провадження № 61-19779св19) виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами.

Разом з тим, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 467/1274/18 (провадження № 61-10753св20) вказано, що:

«При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18)».

Суд враховує, що згідно з ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Згідно з ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерта; показаннями свідків.

Встановивши, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою успадкування частки належної йому квартири, суд під час розгляду справи з`ясував та дійшов висновку про те, що:

- переважна частина обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 не підтверджується будь-якими доказами у справі, в т.ч. те, що місцем постійного проживання ОСОБА_2 була саме квартира АДРЕСА_1 , оскільки, зокрема, встановлено, що мати заявника та ОСОБА_2 20.04.1994 розлучились, а показаннями свідків факт проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою достеменно не підтверджено;

- будь-яких доказів щодо того, що заявником (до 2021 року) чи раніше його матір`ю (за життя) вчинялись заходи щодо розшуку ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заявником не надано;

- презумпція, що особа є живою, з огляду на вік особи, яку заявник просить визнати безвісно відсутньою, в даній конкретній справі є маловірогідною до застосування;

- щодо наявності саме у заявника, а не у сторонніх осіб правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою, у суду виникли певні сумніви з огляду на наявну в матеріалах справи довідку Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5, за змістом якої заявнику - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) встановлено діагноз «деменція при хворобі Альцгеймера». При цьому, суд звернув увагу на те, що вся поштова кореспонденція, яка направлялась на адресу заявника ( АДРЕСА_1 ) поверталась відділом поштового зв`язку з поміткою «адресат відсутній», а по номеру телефону, який зазначено заявником для зв`язку з ним ( НОМЕР_6 ) вмикається автовідповідач «Дом «Ріа», що є сайтом з пошуку нерухомості. При цьому будь-яких пояснень з цього питання заявником на виконання ухвали суду від 26.07.2021 не надано.

Зважаючи на зазначені обставини в сукупності та наведені правові положення, суд дійшов висновку про неможливість задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення безвісно відсутнім ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 259, 263-265, 268, 308, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. Л. Зуєвич

Присяжний О. Г. Задорожний

Присяжний А. М. Заречанського