Справа № 676/5610/21
Номер провадження 2/676/462/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

прозивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Гаврилюка Д.В., Пристача Р.Г.

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємство «Комбінат благоустрою» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунального підприємство «Комбінат благоустрою» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 09 січня 2013 року позивач перебував у трудових відносинах з КП «Комбінат благоустрою», наказом № 8-к від 09.01.2013 р. призначений на посаду заступника директора комунального підприємства. Наказом № 34-к від 03.06.2021 р. на ОСОБА_1 , покладено виконання додаткових обов`язків директора комунального підприємства «Комбінат благоустрою» без звільнення від своїх основних обов`язків на період з 3 червня 2021 року і до відновлення працездатності ОСОБА_3 16.08.2021 р. розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови № 272-к Колодніцького В.А. з 16 серпня 2021 р. увільнено від виконання обов`язків директора та покладено обов`язки директора на ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 зобов`язано повернутись до виконання обов`язків заступника директора комунального підприємства. 25 серпня 2021 р. ОСОБА_1 наказом № 79-к звільнено з посади заступника директора згідно ч. 1 ст. 41 КЗпПУ за одноразове грубе порушення трудових обов`язків при виконанні обов`язків директора комунального підприємства, за невиплату заробітної плати працівникам КП «Комбінат благоустрою» за червень липень 2021 р., що призвело до виникнення та збільшення заборгованості із виплати заробітної плати. Позивач вважає, що звільнення з посади проведено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки під час його роботи він суворо дотримувався трудової дисципліни, чесно, сумлінно, своєчасно та точно виконував свої службові обов`язки, не маючи при цьому жодного стягнення. В період з 03.06.2021 р. по 16.08.2021 р. позивач перебував в статусі виконуючого обов`язки директора, і саме через наявну перед працівниками заборгованість по заробітній платі та з метою збереження комунального майна і належної фінансово-господарської діяльності розпорядженням міського голови його було увільнено від виконання цих обов`язків. В подальшому аналогічні підстави, які були зазначені в розпорядженні міського голови, стали підставою для прийняття наказу про звільнення. Відповідно за одні і ті самі дії/бездіяльність, позивача було спочатку увільнено, а в подальшому через 9 днів звільнено. Посадовою інструкцією заступника директора КП «Комбінат благоустрою» на позивача не покладені обов`язки із забезпечення своєчасності виплати заробітної плати та забезпечення фінансової дисципліни. Згідно Статуту КП «Комбінат благоустрою» управління підприємством здійснює засновник - Кам`янець-Подільська міська рада, орган управління - Кам`янець-Подільська міська рада та директор підприємства. Підприємство знаходиться у повному підпорядкування Кам`янець-Подільської міської ради. Крім того підприємство перебуває під дією програми «Благоустрій Кам`янець-Подільської міської територіальної громади на 2021 рік, яке є єдиним замовником послуг підприємства. Заборгованість по заробітній платі виникла ще в квітні 2021 року і в подальші місяці збільшилась. Про існуючу заборгованість по заробітній платі та сплаті інших платежів повідомив міського голову. Вважає, що міська рада як засновник комунального підприємства зобов`язана була визначити форми фінансування комунального підприємства та виділити бюджетні кошти згідно затвердженої програми, а бездіяльність засновника призвела до збільшення заборгованості по заробітній платі працівникам. За відсутності доказів того, що в діях саме ОСОБА_1 наявна вина як у працівника, недоведена суб`єктивна сторона дисциплінарного проступку. Оскільки заборгованість по заробітній платі виникла з березня 2021 року, тому порушення, за яке звільнений позивач є триваючим та системним і не може бути підставою для звільнення за ст. 41 КЗпПУ. Просить визнати незаконним та скасувати наказ №79-к від 25 серпня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора комунального підприємства «Комбінат благоустрою». Поновити ОСОБА_1 на роботі в комунальному підприємстві «Комбінат благоустрою» на посаді заступника директора комунального підприємства «Комбінат благоустрою». Стягнути на користь ОСОБА_1 з комунального підприємства «Комбінат благоустрою» середній заробіток за час вимушеного прогулу. Стягнути з Комунального підприємство «Комбінат благоустрою» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22 вересня 2021 року відкритопровадження у справі та призначенопідготовчесудовезасідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

В суді позивач та його представник позов підтримали, просять задовольнити.

Представник відповідача в суді позов не визнав, подав відзив на позов. Вважає позов безпідставним і не обґрунтованим з огляду на наступне. Відповідно п.5.5 Статуту визначено, що директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком тих, що віднесені цим Статутом до компетенції засновника та органу управління майном. Директор несе повну відповідальність за стан і діяльність підприємства, дотримання фінансової, договірної та трудової дисципліни згідно із законодавсвтомо України. Позивач, шляхом видачі наказу № 34-к від 03 червня 2021 року погодився з тим, що на нього покладено повноваження директора підприємства і як наслідок він несе відповідальність за усі прийняті ним рішення в даний період. Одноразове грубе порушення позивачем своїх трудових обов`язків призвело до порушення конституційних прав працівників комунального підприємства. В червні 2021 року фонд оплати праці працівників становив 467900,42 грн. Станом на 01 червня 2021 р. на рахунку підприємства рахувались кошти у розмірі 57312,42 грн. Протягом червня 2021 р. на розрахунковий рахунок КП надійшло 1118389 грн., з розрахункового рахунку було витрачено 1008862,94 грн. в тому числі на на оплату комунальних послуг, пального виробничих матеріалів. Виплата заробітної плати не здійснювалась. В липні 2021 року фонд оплати працівників становив 482030,83 грн. з урахуванням ЄСВ. Станом на 01.07.2021 р. на розрахунковому рахунку КП рапхувались кошти у розмірі 166839,31 грн. Протягом липня 2021 р. на розрахунковий рахунок надійшло 306935,22 грн., витрачено - 409994,28 грн. на господарські потреби. Виплата заробітної плати не здійснювалась. Тобто при наявності грошових коштів на рахунку підприємства протягом червня-липня 2021 року заробітна плата працівникам підприємства не виплачувалась. Вважає, що увільнення від виконання обов`язків директора КП «Комбінат благоустрою» не було дисциплінарним стягненням. Звільнення позивача відбулось за одноразове грубе порушення і застовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Просить відмовити в задоволенні позову.

11.11.2021 р. представник позивача подав відповідь на відзив.

22.11.2021 р. в.о. директора КП «Комбінат благоустрою» подав письмові пояснення.

25.11.2021 р. представник позивача подав додаткові пояснення.

02.12.2021 р. представник позивача подав заперечення на письмові пояснення.

03.12.2021 р. в.о. директора КП «Комбінат благоустрою» подав заперечення на додаткові пояснення.

07.12.2021 р. представник позивача подав додаткові пояснення.

15.12.2021 р. в.о. директора КП «Комбінат благоустрою» подав заперечення на додаткові пояснення.

25.03.2022 р. представник позивача подав додаткові пояснення, відносно розрахунку середнього заробітку.

В судовому засіданні 24.03.2022 року представник відповідача ОСОБА_3 позов визнав, не заперечив проти його задоволення.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що наказом № 8-к від 09.01.2013 р. ОСОБА_1 призначений на посаду заступника директора комунального підприємства «Комбінат благоустрою», що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 10.07.1984 р.

10 грудня 2019 року з діючим директором комунального підприємства «Комбінат благоустрою» Пристачем Р.Г., відповідно до розпорядження № 253-к укладено контракт на період з 11 січня 2020 року по 10 січня 2023 року.

Наказом № 34-к від 03 червня 2021 року ОСОБА_1 , як заступник директора, поклав на себе виконання додаткових обов`язків директора без звільнення від своїх основних обов`язків на період з 03 червня 2021 року і до відновлення працездатності ОСОБА_3 .

Розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови № 272-к від 16 серпня 2021 року «Про увільнення від виконання обов`язків директора комунального підприємства «Комбінат благоустрою» ОСОБА_1 та покладення обов`язків на ОСОБА_4 » ОСОБА_1 увільнено з 16 серпня 2021 року від виконання обов`язків директора КП «Комбінат благоустрою», та наказано повернутись до виконання обов`язків заступника директора комунального підприємства «Комбінат благустрою».

Наказом № 79-к від 25 серпня 2021 року по КП «Комбінат благоустрою» ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора КП «Комбінат благоустрою» з 25 серпня 2021 року згідно ч. 1 ст. 41 КЗПпУ за одноразове грубе порушення трудових обов`язків при виконанні обов`язків директора комунального підприємства «Комбнат благоустрою» за невиплату заробітної плати працівникам комунального підприємства за червень-липень 2021 року, що призвело до виникнення і збільшення заборгованості із виплати заробітної плати працівникам комунального підприємства «Комбнат благоустрою», чим грубо порушив конституційне право громадян на своєчасне отримання заробтіної плати, передбачене ст. 43 Конституції України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як вине невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 1 частини першоїстатті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Важливим елементом застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника. За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити цілу систему порушень, за які був звільнений позивач, а лише одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків.

Під разовим порушенням необхідно розуміти таку протиправну поведінку, що є обмеженою в часі та вчиненою саме разово (одну дію або бездіяльність). Не є одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків тривале, неналежне "керування" роботою установи, ослаблення контролю за робою підлеглих тощо.

Під порушенням трудових обов`язків розуміється невиконання чи неналежне їх виконання. До трудових обов`язків віднесені обов`язки працівника, визначені трудовим договором (контрактом), посадовою інструкцією, іншим локальним нормативним актом та законодавством про працю.

Згідно Акту № ХМ 5781/189/АВ від 17 серпня 2021 року, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, праці у комунальному підприємстві «Комбінат благоустрою», в ході проведення інспекційного відвідування у КП «Комбінат благоустрою» встановлено, що станом на 17.08.2021 р. заборгованість КП «Комбінат благоустрою» по заробітній платі, згідно довідки, наданої головним бухгалтером Т.Тулуповою, становить 1148858,99 грн. заробітної плати до видачі, в тому числі ОСОБА_6 - 25874,43 грн., ОСОБА_7 - 24 785,41 грн., ОСОБА_8 33 256,37 грн., ОСОБА_9 33 637,73 грн., ОСОБА_10 25 425,42 грн., ОСОБА_11 34 251,09 грн., ОСОБА_12 - 25 464,32 грн., ОСОБА_13 25 151,61 грн., ОСОБА_14 20 298,06 грн., ОСОБА_15 - 25 525,78 грн., ОСОБА_16 - 24 521,23 грн., ОСОБА_17 - 26982,60 грн., ОСОБА_18 29 316,72 грн., ОСОБА_19 24 507,12 грн., ОСОБА_20 20 975,13 грн., ОСОБА_21 - 33 658,35 грн., ОСОБА_22 25 540,48 грн., ОСОБА_23 25 518,09 грн; податок на доходи (ПДФО) 280010,70 грн., військовий збір - 21518,34 грн.

Це свідчить про недотримання КП «Комбінат благоустрою» норм, передбачених ч. 1 ст. 115 КЗпПУ, ч.1 ст.24 ЗУ № 108.

В період з 03.06.2021 р. по 16.08.2021 р. позивач виконував обов`язки керівника підприємства.

Із змісту Акту № ХМ 5781/189/АВ від 17 серпня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 виконуючи обов`язки директора КП «Комбінат благоустрою» допустив невиплату заробітної плати за червень-липень 2021 року.

Згідно посадової інструкції заступника директора ОСОБА_1 до посадових обов`язків належить: повсякденне керівництво, контроль і безпосередня участь в рішенні завдань в роботі підприємства; керівництво, контроль і безпосередня участь в розробці міроприємств по підвищенню ефективності, росту продуктивності праці, збереженню режиму економії матеріальних і трудових ресірсів та контроль за їх виконанням; керівництво і розробка плану поточного ремонту, обладнання і споруд, контроль за його виконанням; організовує атестацію робочих місць; виконує обов`язки директора у разі тимчасової відсутності останнього.

Наказом № 79-к від 25 серпня 2021 року по КП «Комбінат благоустрою» ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора КП «Комбінат благоустрою» за невиконання посадових обов`язків, які на нього не покладені посадовою інструкцією.

Посадовими обов`язками заступника директора обов`язки щодо контролю за своєчасною виплатою заробітної плати працівникам не покладені.

Позивач, виконував обов`язки директора підприємства тимчасово.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного проступку, та підстав для звільнення з роботи за ч.1 ст. 41 КЗпПУ.

Крім того, позивачу вміняють порушення трудових обов`язків в період червень- липень 2021 року, що не може вважатись одноразовим грубим порушенням.

У справах про поновлення на роботі обов`язок доказування правомірності прийнятого наказу про звільнення працівника покладається на роботодавця.

Суд, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено вчиненя ОСОБА_1 одноразового грубого порушення трудових обов`язків, що є підставою для звільнення за ч.1 ст. 41 КЗпПУ.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудовихспорів» (зі змінами та доповненнями), у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заході встягнення: догана; звільнення.

Порядок та строки застосування дисциплінарних стягнень визначено статтями 148, 149 КЗпП України.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Органом, правомочним застосовувати дисциплінарні стягнення, є орган, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. (ч.1 ст.. 147-1 КЗпПУ).

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпПУ).

Відповідно ст. 149 КЗпПУ до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідачем не надано доказів дотримання процедури притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності як то отримання письмових пояснень.

Крім цього суд враховує, що відповідач наклав дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 в серпні 2021 року за порушення трудового законодавста, які були допущені в червні-липні 2021 року, з порушенням строків, передбачених ст. 149 КЗпПУ.

Суд критично оцінює твердження позивача про субсидіарну відповідальність органу місцевого самоврядування як засновника підприємства за несвоєчасну виплату заробтіної плати працівникам Комунального підприємства з огляду на наступне.

Згідно інформації, яка міститься в Акті№ ХМ 5781/189/АВ від 17 серпня 2021 року, загальна суму заборгогваність по заробітній платі виникла в квітні 2021 р. та протягом травня-серпня 2021 р. збільшилась з 85 567,06 грн. в квітні до 408 386,22 грн. в серпні.

Відповідно до Статуту КП «Комбінат благоустрою», затвердженого рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1370 від 12.12.2019 р. підприємство створене з метою отримання прибутку, здійснює виробничу, комерційну та іншу діяльність, спрямовану на насичення ринку послугами (роботами) з метою отримання прибутку(доходу) і реалізації на його основі соцілаьних та економічних інтерерсів трудового колективу підприємства та власника (п.2.1-2.2 Статуту).

Пунктом 4.2 Статуту передбачено, що майно підприємства є власністю територілаьної громади міста і закріплюється за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству.

Згідно з пунктом 3.5 Статуту підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством України і не несе відповідальність за зобов`язаннями засновника. Засновник не несе відповідальності за зобов`язаннями підприємства.

За змістом статей 74 - 75 ГК України комунальне комерційне підприємство володіє своїм майном на праві повного господарського відання та є самостійним у здійсненні господарської діяльності, в тому числі, із заробітної плати, за рахунок майна, закріпленого за таким підприємством на праві господарського відання, якщо інше не встановлено статутними документами цього товариства. У разі незаконності дій власника щодо належного такому підприємству майна, воно має право на захист своїх речових прав на майно від дій власника. У разі недостатності коштів у комунального унітарного комерційного підприємства для відповідальності за своїм зобов`язанням пов`язаним, із господарською діяльністю, орган, до сфери управління якого входить підприємство, не несе повну субсидіарну відповідальність за господарськими зобов`язаннями цього підприємства (частина сьома статті 77 ГК України). Комерційні комунальні підприємства за своїми зобов`язаннями відповідають самостійно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання наказу про звільнення незаконним, скасувати його та поновити ОСОБА_1 на роботі.

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Згідно п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформленняна роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати вимушеного прогулу необхідно проводити виходячи із виплат за березень, квітень 2021 року, оскільки відповідно до довідки про доходи, наданої відповідачем, в інші місяці позивачем відпрацьовано не повний робочий час.

Вказаним Порядком передбачено, що для обчислення середньої заробітної плати необхідно приймати тільки повні місяці роботи.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чиним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чиним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (Пункт 8 розділу Ш Порядку).

Відповдіно загальна заробітна плата за березень та квітень включно з індексацією склала 39 872,43 грн. (20 211,26 + 19 661,17) грн. Загальна кількість відпрацьованих днів: 44(22+20). Середньодення заробітна плата : 39 872,43 : 44 = 906,19 грн.

Кількість робочих днів вимушеного прогулу на дату розрахунку 148.

Відповдіно на дату проведення розрахунку 25.03.2022 р. з комунального підприємства «Комбінат благоустрою» на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення середній заробіток за вимушений прогул в розмірі 134 116 грн. 12 коп. з врахуванням податків та інших обов`язкових платежів, що підлягають утриманню із заробітної плати.

Відповдіно до ст. 236 КЗпПУ розмір середній заробіток не може бути зменшено.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1.ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Виходячи з положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2021 р. між позивачем та адвокатським об`єднанням «Адвокатська група «Ліга Захисту» укладено Договір №13-21 про надання правничої допомоги.

Відповідно до розрахунку наданої правничої допомоги адвокатським об`єднанням «Адвокатська група «Ліга Захисту» позивачу було надано юридичні послуги на загальну суму 14000 грн., до яких входить правовий аналіз наданих клієнтом документів 2 год. 2000 грн., складання позовної заяви 3 год. 3000 грн., підготовка відповіді на відзив 2 год. 2000 грн., підготовка додаткових пояснень 2 год. 2000 грн., підготовка інших процесуальних документів (запитів, клопотань) 2 год. 2000 грн., участь у судових засіданнях 3 год. 3000 грн.

Згідно з квитанцією банку №0.0..1 від 22.09.2021 року позивач сплатив на рахунок адвокатського об`єднання «Адвокатська група «Ліга Захисту» 14 000 грн.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача 14 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у сумі 992,40 грн. + 992, 40 грн. = 1984 грн. 80 коп., оскількисторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 10-12, 76-82, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. 147, 148, 149, 233, 235, 236 КЗпП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємство «Комбінат благоустрою» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №79-к від 25 серпня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора комунального підприємства «Комбінат благоустрою».

Поновити ОСОБА_1 на роботі в комунальному підприємстві «Комбінат благоустрою» на посаді заступника директора комунального підприємства «Комбінат благоустрою».

Стягнути на користь ОСОБА_1 з комунального підприємства «Комбінат благоустрою» середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 134 116 грн. 12 коп. з відніманням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць у розмірі 19936,22 грн. з відніманням податків, зборів та обов`язкових платежів допустити до негайного виконання.

Стягнути з Комунального підприємство «Комбінат благоустрою» на користь ОСОБА_1 14 000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з комунального підприємства «Комбінат благоустрою» на користь держави судовий збір в сумі 1984 грн. 80 коп.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач Комунальне підприємство «Комбінат благоустрою», , юридична адреса: вул. Привокзальна, 27, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 квітня 2022 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.