Справа № 309/514/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 квітня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача - Мацунича М.В.,

суддів - Фазикош Г.В., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання - Бочко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Орос Я.В., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16 354,75 грн та судові витрати у розмірі 2 270 грн судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 29.10.2007.

При підписанні заяви ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. Ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток, відповідач отримала кредитну картку з розміром кредитного ліміту 500 грн, який з часом було збільшено до 6 350 грн.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Однак відповідач не виконувала умови договору належним чином, у зв`язку з чим станом на 13.12.2020 у неї виникла заборгованість в сумі 16 354,75 грн, яка складається з: 6 349,25 грн - заборгованість за кредитом, 10 005,50 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.10.2007 у розмірі 6349,25 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 881,21 грн.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, АТ КБ «Приватбанк» оскаржило його в апеляційному порядку в частині відмовлених позовних вимог (щодо стягнення заборгованості з відсотків). Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, апелянт просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що кредитний договір між апелянтом та позивачем було укладено у встановленому законом порядку, договір є обов`язковим для виконання. Позивач виконав свої зобов`язання по договору, і у зв`язку з порушенням своїх зобов`язань по договору, відповідач повинен погасити заявлену Банком заборгованість по договору кредиту.

Вказує, що Банком доведено факт укладення договору в порядку ч.1 ст. 634 ЦК України, а відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, у мовах та правилах не свідчить про неукладеність договору. Позичальник особисто підписано 29.10.2007 довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» в якій зазначено тип кредитної картки - поновлювальна, розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, базова процентна ставка 3%, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Суд не перевірив належним чином розрахунок заборгованості та не врахував, що відповідач користувалася наданими коштами та частково виконувала умови договору, погашаючи кредит.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Вказує, що надані позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не підтверджують надання нею згоди щодо приєднання до таких. При цьому зважаючи на їх мінливий характер, не можна вважати такі складовою кредитного договору. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовій формі відповідальність у вигляді відсотків, неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення відсотків з відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що в Анкеті-заяві, яка підписана ОСОБА_1 не зазначена процентна ставка за користування кредитними коштами і відсутні умови по встановленню відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів), їх розмір. Матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку ознайомлювалася ОСОБА_1 .

Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволені позову.

Матеріали справи містять наступні докази на підтвердження позовних вимог, серед яких зокрема Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку», яку 29.10.2007 підписала ОСОБА_1 , а.с. 36.

До позову Банком долучено Довідку про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», яка 29.10.2007 підписана ОСОБА_1 (а.с. 37). Такою передбачено базову % ставку в місяць - 3%; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості; термін внесення щомісячних платежів, до 25 числа місяця, наступного за звітним; зазначено процентну ставку (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 4,5%; наведено пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі - 1% за кожен день прострочення кредиту на суму 50 грн.

Долучено також Витяг копії примірника «Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку», у редакції, що діяла на момент підписання Анкети-Заяви (а.с. 38-43).

У зв`язку з підписанням 29.10.2007 між Банком та ОСОБА_1 кредитного договору № б/н про надання банківських послуг, ОСОБА_1 було видано кредитну картку, яка була чинна на термін по 10/15 (а.с. 35).

Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 доводиться обставина про встановлення кредитного ліміту з 500 до 6350 грн (а.с. 34).

З позовної заяви вбачається те, що станом на 13.12.2020 року заборгованість ОСОБА_1 становить 16 354,75 грн, яка складається з: 6 349,25 грн - заборгованість за кредитом, 10 005,50 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

На підтвердження даного розміру кредитної заборгованості, Банк посилається на Розрахунок заборгованості за договором б/н від 29.10.2007, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 , станом на 13.12.2020 (а.с. 24).

У підтвердження кредитної заборгованості Банком долучено також Виписку по рахунку за договором б/н станом на 15.12.2020 про рух коштів на отриманих ОСОБА_1 кредитних картках з 20.11.2007 по 19.10.2020 року (а.с. 25-33).

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Та відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Сенс договору приєднання полягає у тому, що його умови визначені однією із сторін у формулярах або інших стандартних умовах і можуть бути прийняті іншою стороною не інакше ніж шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. Тобто дійсно вільною в цьому випадку є воля лише однієї сторони - тієї, яка пропонує для укладення договору саме формуляр (тобто банк). Інша сторона виявляє волю до укладення цього договору лише на стадії прийняття умов такого договору в цілому. Проте не повинно виникати сумнівів у тому, чи дійсно та які саме умови, викладені у формулярі або іншій стандартній формі, приймає позичальник.

При цьому, договір про надання банківських послуг за своїм змістом є ширшим, ніж кредитний договір, оскільки передбачає можливість клієнта в подальшому скористатись тими послугами банку, які визначені в Умовах та правилах банківських послуг, шляхом прийняття пропозиції банку у спосіб, визначений такими Умовами.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Складовими частинами на підтвердження укладення між сторонами договору про надання банківських послуг як зазначено в Анкеті-Заяві від 29.10.2007 року являються окрім даної заяви, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, та Тарифи банку.

Підписуючи Анкету-Заяву від 29.10.2170 року ОСОБА_1 погодилася і підтвердила, що ознайомилась з наданими в письмовому вигляді Умовами та Правилами надання банківських послуг, та також Тарифи банку. Зобов`язалась виконувати такі та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку : www.privatbank.ua , а.с. 29.

На підставі Анкети-Заяви від 29.10.2007 ОСОБА_1 було відкрито Банком кредитну картку № 954264 «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі - 500 грн, який в подальшому було збільшено.

У момент відкриття рахунку та встановлення кредитного ліміту ОСОБА_1 і підписання нею Довідки про умови кредитування, сторонами було досягнуто усіх істотних умов Договору з надання банківських послуг. Окрім цього, активація ОСОБА_1 кредитної картки шляхом зняття готівкових коштів 17.04.2008 у сумі 309 грн (а.с. 33) та активне користування картковим рахунком є свідченням про укладення сторонами кредитного договору, і відповідно прийняттям відповідачем всіх його умов.

Наведені обставини у сукупності з дослідженими доказами на думку колегії суддів є свідченням того, що при укладенні кредитного договору сторони дійшли усіх істотних умов необхідних для укладення договору з надання банківських послуг.

У підтвердження наявності загальної заборгованості Банк послався на Розрахунок заборгованості за договором б/н від 29.10.2007 станом на 30.09.2020 та 13.12.2020 року та долучено також Виписку по рахунку за договором б/н станом на 15.12.2020 року про рух коштів.

Виписка з банківського рахунку має статус первинного документа, що фіксує факт виконання госоперації та служить підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, до яких віднесені: касові, банківські документи, повідомлення банків,виписки банків, корінці квитанцій і чекових книжок (Перелік типових документів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012р. № 578/5).

Та як зазначено в п.4 розділу VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням (затвердженого Постановою ПНБ України від 05.11.2014 № 705), документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

За змістом виписки про рух коштів на картковому рахунку є очевидним, що ОСОБА_1 здійснювала операції по зняттю коштів та поповненню коштів на рахунку з ідентифікацією особи.

Згідно ч. 1 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

На порушення вимог статей 526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 не здійснила своєчасного виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за договором з надання банківських послуг, що призвело до виникнення заборгованості понад встановлений кредит.

Наданий банком розрахунок заборгованості по кредиту ОСОБА_1 не оскаржувався як і доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту надано не було. Зазначених фактів суд першої інстанції не врахував, то за таких обставин, колегія суддів дійшла до думки, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Банку кредитна заборгованість повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати, а саме, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405 грн.

Враховуючи наведене та керуючись приписами статей 141, 368, 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» щодо стягнення заборгованості за простроченим відсотками, скасувати та ухвалити в цій частині вимоги судове рішення про задоволення даної вимоги.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50) заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 10 005,50 гривень та судові витрати розмірі 3 405,00 гривень, судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 08 квітня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: