ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/254/22 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 310000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2022 року, постановлену суддею Вийванко О.М. у цивільній справі №607/16781/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив звільнити його від сплати аліментів за судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2018 року на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 7 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2021 року зупинено провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №607/10896/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти рішення, яким поновити провадження у справі та продовжити її розгляд. Вказує, що ухвала винесена без всебічного з`ясування усіх обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки малолітній син ОСОБА_3 проживає разом із позивачем і зупинення провадження у справі порушує права останнього, так як дитину треба утримувати і обов`язок по сплаті аліментів на даний час досі лежить на батькові.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Степанова О.В. у судове засідання не з"явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності. Проти задоволення апеляційної скарги заперечила. Просить врахувати, що провадження у справі відновлено.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М., яка підтримала доводи апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 як на підставу позову посилався на те, що син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із батьком, тоді як предметом позову у цивільній справі №607/10896/19 є визначення місця проживання дитини.

Обставини щодо місця проживання дитини мають преюдиційне значення для вирішення питання про припинення стягення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12 листопада 2020 року визначено місце проживання дитини разом з матір"ю ОСОБА_2 .

Станом на день постановлення оскажуваної ухвали про зупинення провадження у справі рішення суду першої інстанції про визначення місця проживання дитини не набрало законної сили.

Таким чином, цивільна справа №607/10896/19 містить умови, які дають підстави вважати про взаємопов`язаність наслідків її розгляду на розгляд даної справи, а тому висновок суду про наявність підстав для зупинення провадження у справі є вірним.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2022 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 листопада 2020 року залишено без змін, у зв"язку з чим провадження у справі поновлено ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 лютого 2022 року.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2021 року постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 4 квітня 2022 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Бершадська Г.В.