Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

29 березня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Бондаренко О. В., при секретарі - Вангородській О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

18.11.2021 позивач звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку (зареєстрований судом 23.11.2021), мотивуючи тим, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 відповідачі мають заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 13465,81 грн., що утворилась за період з 01.10.2018 по 01.11.2021. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги відповідач не виконує. В травні 2021 року КПБМР «Білоцерківтепломережа» звернулось до відповідачів з претензією щодо сплати в добровільному порядку суми заборгованості, але лист із повідомленням був повернутий з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Тому, позивач просив у судовому порядку стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за теплову енергію на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» у розмірі 13465,81 грн., в порядку ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 1385,54 грн. і 3% річних у розмірі 530,08 грн., та судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

13.12.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, 21.01.2022 до суду надійшла заява від представника позивача, за довіреністю у справі - Недоступ Т.В., про розгляд справи у відсутності представника КП БМР «Білоцерківтепломережа», проти винесення заочного рішення позивач не заперечує та просила позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подали.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання теплової енергії у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП БМР «Білоцерківтепломережа» ( а.с. 9-11).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 41-42), квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2009 за № 1-4487, посвідченого нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори.

Згідно інформації про реєстрацію місця проживання відділу обліку та моніторингу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області (а.с.21), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

29.08.2012 між КП БМР «Білоцерківтепломережа» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води (а.с.6-7).

З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4) вбачається, що комунальні послуги з постачання теплової енергії сплачуються, однак не у повному обсязі, тому за період з 01.10.2018 по 01.11.2021 виникла заборгованість за теплову енергію у розмірі 13465,81 грн.

З матеріалів справи (а.с.8), вбачається, що 12.05.2021 КП БМР «Білоцерківтепломережа», в порядку досудового врегулювання спору, направляло відповідачам претензію з вимогою щодо сплати заборгованості, однак, борг не було сплачено, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

У відповідності до п.3 ч.2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 року № 2479-VI, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із ч.1 п.1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

П.п. 1,2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Так, 29 серпня 2012 року між КП БМР «Білоцерківтепломережа» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, по о/р № НОМЕР_1 (а.с.6-7), відповідного до якого відповідач зобов`язався сплачувати кошти за отримані послуги з опалення та підігріву води не пізніше 20 числа місяця, що настане за розрахунковим, згідно встановлених тарифів.

Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідачів є своєчасна оплата комунальних послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів.

В даному випадку, факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги постачання теплової енергії встановлений, тому заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 13465,81 грн. підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, що також зазначено у правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц.

Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем (а.с. 5), дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за період з 01.10.2018 по 01.11.2021 становить - 1385,54 грн., а 3% річних - 530,08 грн.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачі відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подали.

Даючи оцінку встановленим обставинам та поданим позивачем доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з судового збору в розмірі 2270,00 грн. (а.с. 1), підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.162 ЖК України, ст. 319, 322, 525, 526, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-УПІ від 09.11.2017 року, Законом України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» № 2479-VI від 09.07.2010 року, Правилами надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України за № 630 від 21.07.2005 року, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими ПКМ України від 08.10.1992 року № 572 ( із змінами), ст. 4, 12, 13, 76 - 81, 141, 223, 258 -259, 265, 268, 274-279, 280-284, 354 - 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (, місцезнаходження: вул. Мережна, 3,м. Біла Церква, Київська область,09117) до ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ,місце проживання: АДРЕСА_2 ), про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість у розмірі 13465,81 грн., інфляційні втрати у розмірі 1385,54 грн., 3% річних - 530,08 грн., всього 15381,43 грн. (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят одна гривня 43 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» судові витрати у розмірі 1135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» судові витрати у розмірі 1135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення складено 29.03.2022.

СуддяО. В. Бондаренко