Номер провадження: 22-ц/813/3768/22
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» - Новака Романа Геннадійовича на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 22421,45 грн, інфляційні витрати у розмірі 1991,01 грн, 3% річних у розмірі 1020,58 грн, суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 12500,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» на підставі договору оренди обладнання №03/08/17 від 03.08.2017 року здійснює експлуатацію Котельні централізованого опалення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює діяльність з виробництва та централізованого постачання теплової енергії до житлових будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Відповідачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4 та на даний час утворилась заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим вони вимушені звернутись до суду (а.с. 1-5).

16 березня 2021 року заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі - 22421,45 грн, інфляційні витрати у розмірі - 1991,01 грн, 3% річних у розмірі - 1020,58 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу відмовлено (а.с. 69-72).

16 липня 2021 року представником ТОВ «Тепло та сервіс» - Новаком В.Г. направлено засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021 року. Апелянт вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу. Апелянт не погоджується з висновком суду, наведеним в оскаржуваному рішенні, а саме з зазначенням суду, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги. Так, апелянт наголошує, що представником ТОВ «Тепло та сервіс» подано до суду першої інстанції заяву про розподіл судових витрат від 09.12.2020 року, в якій було вказано про те, що станом на 09.12.2020 року було надано правничу допомогу на загальну суму 12 500 грн. Також, апелянт зазначає, що в якості доказів надання такої допомоги було надано Рахунок-фактуру №86 від 10.12.2019 року на загальну суму 12500 грн та акт прийому-передачі наданих послуг №133 від 09.12.2020 року на загальну суму 12500 грн. Тому, апелянт вважає, що при вирішенні справи суд першої інстанції мав розподілити судові витрати, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Тепло та сервіс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12500 грн. З огляду на вказане, апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, в решті заочне рішення залишити без змін (а.с.76-79).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» - Новака Романа Геннадійовича на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга часткового підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване заочне рішення в частині вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, а тому вважав, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають (а.с. 72).

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що позовна заява в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» була подана та підписана ОСОБА_2 (а.с. 1, 5). У переліку додатків до позовної заяви зазначено копію договору про надання юридичних послуг №30/03-18 від 30.03.2018 року, ордер адвоката, а також копія свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю (а.с. 8), однак в матеріалах справи дані документи відсутні. А також у матеріалах справи відсутні докази сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси провадження у справі було відкрито (а.с. 35), питання про залишення позовної заяви без руху судом першої інстанції не вирішувалося, додатково на адресу суду під час розгляду справи судом першої інстанції докази на підтвердження повноважень представника позивача не надходили.

Відповідно до п. 2, 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Так, апеляційний судом встановлено, що судом першої інстанції відкрито провадження у справі за заявою, яка була подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не надано доказів на підтвердження повноважень представника позивача та даний недолік не було усунуту протягом розгляду справи судом першої інстанції, а результатом розгляду справи є ухвалення заочного рішення. Отже, судом першої інстанції не було дотримано норм процесуального права.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки порушення норм процесуального права судом першої інстанції є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд, не обмежуючись доводами та вимогами апеляційної скарги, на підставі ст. 377 ЦПК України скасовує заочне рішення суду першої інстанції та залишає позов без розгляду. При цьому, апеляційний суд роз`яснює апелянтові його право повторного звернення до суду в разі усунення умов, що стали підставою для залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» - Новака Романа Геннадійовича - задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021 року - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

08.04.2022 року м. Одеса