Справа №522/3486/22
Провадження №2/522/3286/22
УХВАЛА

УМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за договором про сплату аліментів на дитину та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за договором про сплату аліментів на дитину та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою суду від 24.02.2022 року провадження у справі було відкрито.

До суду 24.03.2022 року надійшла заява представника позивача, згідно якої просив вирішити питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах предмету позову, що складає 2 247 420,00 грн., що знаходяться на банківських рахунках: в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_1 МФО НОМЕР_2 та в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_3 МФО 305299. Представник позивача вважає, що забезпечення позову є необхідним у зв`язку з тим, що предметом позову є стягнення аліментів за договором про сплату аліментів на дитину та неустойки (пені) за прострочення аліментів, сума позову становить 2 247 420,00 грн., відповідач більше 3 років ухиляється від сплати аліментів, взяті на себе обов`язки до договором не виконує, у зв`язку з чим на його думку є реальні підстави вважати, що при першій же можливості ОСОБА_3 може зняти всі гроші з рахунків, що призведе до неможливості виконання рішення суду. Обидва рахунки відкриті на ім`я відповідача не покривають суму заборгованості, а отже сума грошей на які представник просить накласти арешт значно менша за борг.

Зазначену заяву суддя отримала 25.03.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи подане клопотання суд виходить із наступного.

За положенням ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК передбачено, що позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих стороною позивача на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Суд приймає до уваги, що предметом позову ОСОБА_2 є вимога стягнення аліментів за договором про сплату аліментів на дитину та неустойки (пені) за прострочення аліментів, сума позову становить 2 247 420,00 грн.

Отже, суд вбачає, що дійсно між сторонами існує спір із приводу стягнення аліментів за договором про сплату аліментів на дитину та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, при цьому та на час подання даного клопотання про забезпечення позову з боку сторони позивача не надано достеменних та беззаперечних доказів того, що відповідач має такі рахунку в банках та про розмір вкладів, та намір та намагається зняти кошти з рахунків або перевести їх. Крім того не вбачається, чи подавала позивачка на примусове стягнення аліментів за цим договором.

У свою чергу, із матеріалів справи не вбачається намагань сторони відповідача будь-яким чином здійснити дії, що можуть ускладнити можливого рішення суду.

Цей факт унеможливлює виконання судом вимог ч.2 ст.149 ЦПК України, щодо необхідності встановити факти, які б надали можливість суду дійти висновку що невжиття визначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду або ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника позивача.

Крім того, Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Зеленського В.О. №133/2022 від 14.03.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год.30 хв. 26.03.2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан в Україні особливий правовий режим, що вводиться у разі загрози національній безпеці. У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачених статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах і обсязі, які необхідні для забезпечення можливості впровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Серед цих прав і свобод таємниця телефонних розмов і листування, недоторканність житла, свобода пересування і самовираження. Ці права можуть обмежуватися в межах і обсязі, обмежених ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Дата складання повну тексту ухвали суду 28.03.2022 року.

Суддя Л.В.Домусчі