ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1159/22 Справа № 175/2640/21 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Парфенюк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року

по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2021 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 2001 року по теперішній час він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . З 11 грудня 1987 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 і проживав з нею у вказаному будинку з 19 березня 2001 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його дружина, ОСОБА_2 , була медичним працівником Новоолександрівської сільської ради та їй у 2001 році було надано у постійне користування житловий будинок АДРЕСА_1 та вона мала постійну реєстрацію за вказаною адресою з 19 березня 2001 року, про що свідчила відповідна відмітка в її паспорті та довідка з Новоолександрівської сільської ради №8119 від 25.11.2016 року. Вказаний житловий будинок перебуває на балансі сільської ради, однак, правовстановлюючі документи на нього були відсутні. Рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області XXIV скликання від 09.04.2004 р. передано безкоштовно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,25га, що розташована в АДРЕСА_1 за рахунок земель Новоолександрівської сільської ради. Після смерті дружини він продовжує проживати у їх спільному будинку та намагається переоформити право власності на зазначене домоволодіння і зараз тривають відповідні судові процеси, проте, незважаючи на ці обставини, до його помешкання приїхали невідомі люди разом з представниками поліції, та, представившись новими власниками його будинку, який вони з дружиною газифікували, ремонтували та утримували в належному стані протягом 20 років, в ультимативній формі вимагали від нього виїхати геть без надання іншого житла. У зв`язку з чим, він змушений звертатись до суду за захистом своїх порушених прав. Просив забезпечити позовні вимоги шляхом заборони на вчинення примусового виселення його, ОСОБА_1 , а також заборони будь-яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку майнових прав на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке є предметом спору у справі за позовом, який ним буде подано до суду у визначені законом строки, оскільки для подання позовної заяви необхідно отримати додаткові докази та документи, на що потрібен деякий час.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено.

Заборонено вчиняти дії направлені на примусове виселення ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності Новоолександрівської сільської територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого 27.05.2020 року державним реєстратором Зайцевим Антоном Вадимовичем, Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Заборонено Новоолександрівській сільській територіальній громаді в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області чи будь-яким особам, які будуть діяти від її імені, вчиняти будь-які реєстраційні дії направлені на відчуження, зміну власника, передачі в заставу, іпотеку майнових прав на будівлю фельдшерсько-акушерського пункту, об`єкт житлової нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області просить ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року по справі №175/2640/21 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відзиви на апеляційну скаргу Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що існує можливість відчуження або розпродавання майна, яке буде предметом майбутнього спору, що дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, заінтересована особа - Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області.

Судом першої інстанції, при вирішенні питання про забезпечення позову, не встановлено чи дійсно між сторонами виник спір.

У заяві ОСОБА_1 зазначив, що звертався до суду з позовом до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на нерухоме майно та йому було відмовлено, що підтверджує, що між ОСОБА_1 та сільською радою дійсно був спір щодо права власності на нерухоме майно і цей спір вже розглянуто та вирішено.

Нерухоме майно є комунальною власністю, належить сільській раді та не є житловою нерухомістю, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 07.09.2011р. №210433689.

Докази існування будь-якого іншого спору між сторонами заявником не надано.

Крім того, судом першої інстанції, не встановлено чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вчиняються дії, спрямовані на відчуження комунального майна - будівлі фельдшерсько-акушерського пункту, зокрема, відсутні докази, що виконавчим органом сільської ради внесено на пленарне засідання пропозицію щодо відчуження цього майна та що таке питання розглянуто пленарним засіданням сільської ради або внесено до порядку денного на розгляд пленарного засідання відповідно до п.30 ч.1 ст.26, ч.1 ст.29, ч.6 ст.60 Закону України Про місцеве самоврядування.

Отже, будь-які підстави вважати, що будівля фельдшерсько-акушерського пункту, яка є комунальною власністю, буде відчужена чи розпродана-відсутні.

У заяві ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення позову щодо нерухомого майна у АДРЕСА_1 із зазначенням, що це майно є предметом спору. При цьому, не зазначив предмет майбутнього позову, який ОСОБА_1 просив забезпечити, а саме яку саме матеріально правову вимогу планує ОСОБА_1 пред`явити сільській раді та яка саме матеріально-правова вимога потребує вжиття заходів забезпечення позову.

Судом першої інстанції не з`ясовано відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , позовним вимогам. Забороняючи вчиняти дії направлені на примусове виселення ОСОБА_1 , заявник фактично отримав право користуватися нерухомим майном до ухвалення рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (Постанова Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006р. №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову)

Судом не враховані роз`яснення, викладені в п.4 Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020року у справі №381/4019/18 (провадження ;14-729цс19) вказано, що: Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову...

Аналогічні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 року в справі №914/1570/20 (провадження №12-90гс20), від 10.11.2021 року у справі №361/6799/14-ц (провадження №61-1671св21).

Як вбачається з матеріалів справи, майно за адресою АДРЕСА_1 належить до закладів охорони здоров`я, має функціональне призначення надання медичних послуг жителям с.Дніпрове, що підтверджується: копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 27.05.2020 року №210433689 з якого вбачається, що майно має функціональне призначення будівля фельдшерсько-акушерського пункту (не житлова нерухомість); копією Статуту Комунального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги Дніпропетровського району Дніпропетровської області, затвердженого рішенням Дніпропетровської районної ради від 07.09.2011року №94-10/VI згідно пункту 7.1.3. якого до структурних підрозділів Центру відноситься амбулаторія загальної практики сімейної медицини ФАП с.Дніпрове, за адресою: с.Дніпрове, вул.Центральна,42; копією Положення про ФАП с.Дніпрове, затвердженого 02.03.2012 року завідувачем Новоолександрівської амбулаторії ЗПСМ, згідно якого ФАП с.Дніпрове забезпечує надання долікарської медичної допомоги населенню с.Дніпрове; рішенням Дніпровської районної ради від 21.09.2016року, з якого вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 обліковується ФАП с.Дніпрове; Ліцензією, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 06.12.2018 року №2269, відповідно до якої КНП Центр первинної медичної допомоги Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровської області на провадження господарської діяльності з медичної практики, у тому числі за місцем провадження діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції не з`ясовані всі обставини та не досліджено матеріали справи.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області підлягає задоволенню, а ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2021 рокупро забезпечення позову до подання позовної заяви необхідно скасувати і в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області судовий збір в розмірі 2270,00грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова