Провадження № 2/946/529/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Коробко О.Д.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку площею 5,27 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно держаного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 468450 від 05.02.2003 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області йому відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні документи що посвідчують родинний зв`язок ОСОБА_5 з ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що спадкодавця ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_2 знає добре. Спадкодавець ОСОБА_5 жив сам, але коли вийшов на пенсію почав хворіти і позивач ОСОБА_2 переїхав жити до свого дядька ОСОБА_5 , оскільки останній потребував сторонньої допомоги і позивач за ним доглядав та в подальшому поховав його. Підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_2 з своїм дядьком ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вислухавши пояснення представника позивача та свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.04.2022 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 5,27 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно держаного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 468450 від 05.02.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 08 квітня 2002 року за № 219/А, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-10-116.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.03.2005 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 68182723 від 20.01.2022 року згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Лощинівським відділом РАЦСУ Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 03.10.1981 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСУ УРСР згідно якого ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 » і свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 16.02.1985 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, згідно якого ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача по справі ОСОБА_2 .

Частиною 3 ст. 1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Так, позивач ОСОБА_2 є племінником спадкодавця ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 02.12.1975 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про народження батька ОСОБА_2 , ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 та актовим записом про народження ОСОБА_5 від 21.03.2005 року.

В свою чергу, факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджений поясненнями свідка ОСОБА_7 допитаної в судовому засіданні.

Таким чином, ОСОБА_2 вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 17.06.1997 року, РНОКПП - НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_9 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 14.01.2002 року, РНОКПП - НОМЕР_10 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку площею 5,27 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно держаного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 468450 від 05.02.2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.04.2022 року.

Суддя: О.О.Бурнусус