Постанова

Іменем України

23 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 276/592/19

провадження № 61-12324св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватний нотаріус Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіна Ніна Дмитрівна, Фермерське господарство «Пантус-ВВ», державний реєстратор управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Гомонюк Алла Віталіївна, Управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року у складі судді Рябенької Т. С. та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у складі колегії суддів: Микитюк О. Ю., Миніч Т. І., Трояновської Г. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіної Н. Д., Фермерського господарства «Пантус-ВВ» (далі - ФГ «Пантус-ВВ») про скасування запису про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна.

Позовну заяву ОСОБА_1 мотивовано тим, що у приміщенні адмінбудівлі, загальною площею 373,1 кв. м, що розташована на АДРЕСА_1 , йому виділено в рахунок майнового паю кімната, загальною площею 30,9 кв. м.

06 грудня 2017 року приватним нотаріусом Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіною Н. Д. було здійснено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна адмінбудівлі, загальною площею 373,1 кв. м, що розташована на АДРЕСА_1 , за ФГ «Пантус-ВВ».

Державна реєстрація права власності на вказану адмінбудівлю за ФГ «Пантус-ВВ» здійснювалась на підставі свідоцтв про право власності на майновий пай (майнових сертифікатів), виданих Дворищенською сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області, акта прийому-передачі, виданого 01 червня 2011 року - Спілкою громадян-співвласників майна реорганізованого КСП «Дворищенське» та ФГ «Пантус-ВВ» переліку майна, що передається ФГ «Пантус-ВВ» № 3, виданого 14 червня 2001 року зборами уповноважених власників майнових паїв П(по)СП «Дворищенське», витягу з протоколу зборів № 3, виданого 14 червня 2011 року зборами уповноважених власників майнових паїв П(по)СП «Дворищенське».

Тобто, до загальної площі нерухомого майна - адмінбудівлі увійшла і його кімната, хоча він не передавав у власність ФГ «Пантус-ВВ» свій майновий сертифікат. Вважає рішення щодо внесення запису до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію за фермерським господарством «Пантус-ВВ» права власності на нерухоме майно незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд скасувати запис від 06 грудня 2017 року № 23890411 про державну реєстрацію права власності за ФГ «Пантус-ВВ» на об`єкт нерухомого майна адмінбудівлі загальною площею 373,1 кв. м, що розташована на АДРЕСА_1 .

У лютому 2020 року ФГ «Пантус-ВВ» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Гомонюк А. В., Управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області про скасування запису державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (приміщення).

Позовну заяву ФГ «Пантус-ВВ» мотивовано тим, що 06 грудня 2017 року приватним нотаріусом Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіною Н.Д. проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (адмінбудівлі) за ФГ «Пантус-ВВ» відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Водночас, 13 вересня 2018 року державним реєстратором управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Гомонюк А. В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис від № 28051231 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - приміщення загальною площею 30,9 кв. м. за ОСОБА_1 .

Під час здійснення державної реєстрації права власності на приміщення, загальною площею 30,9 кв. м, ОСОБА_1 ввів в оману державного реєстратора Гомонюк А. В. , приховав інформацію про реєстрацію права власності на всю адмінбудівлю за вказаною адресою за ФГ «Пантус-ВВ», що призвело до незаконних дій державного реєстратора та порушення законних прав та інтересів ФГ «Пантус-ВВ».

ФГ «Пантус-ВВ» просило суд скасуватизапис державного реєстратора управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Гомонюк А. В. від 13 вересня 2018 року № 28051231 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - приміщення загальною площею 30,9 кв. м. за ОСОБА_1 .

Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року зустрічний позов ФГ «Пантус-ВВ» прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 .

Вимоги за зустрічним позовом ФГ «Пантус-ВВ» об`єднато в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов Фермерського господарства «Пантус-ВВ» задоволено.

Визнано незаконними дії державного реєстратора управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Гомонюк А. В. про внесення запису до Державного реєстру права власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомого майна - приміщення, загальною площею 30,9 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 211, номер запису 28051231 від 13 вересня 2018 року.

Скасовано запис в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомого майна - приміщення, загальною площею 30,9 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 211, номер запису 28051231 від 13 вересня 2018 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду мотивовані тим, що оскільки ФГ «Пантус-ВВ» подало повний перелік документів, необхідних для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - адмінбудівлі загальною площею 373,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , а приватний нотаріус Толстіхіна Н. Д. здійснила процедуру державної реєстрації з дотриманням вимог відповідних нормативних актів, позов ОСОБА_1 є безпідставним.

Під час прийняття рішення від 24 вересня 2018 року про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на приміщення, загальною площею 30,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , державний реєстратор управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Гомонюк А. В. усупереч вимогам пункту 5 частини першої статті 24 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не взяв до уваги наявність речових прав ФГ «Пантус-ВВ» на об`єкт нерухомого майна - всієї адмінбудівлі, загальною площею 373,1 кв. м, за вказаною вище адресою, реєстраційний номер майна 211 від 06 грудня 2017 року, номер запису 2389011 від 06 грудня 2017 року.

Крім того, державна реєстрація проведена за відсутності належного акта приймання-передачі нерухомого майна.

На порушення вимог пункту 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратором не витребувано належних документів для реєстрації права власності за ОСОБА_1 . Акт, виданий 09 серпня 2006 року, на який посилається державний реєстратор як на підставу виникнення у ОСОБА_1 права власності, не містить інформації щодо нерухомого майна - кімнати площею 30,9 кв. м, тому не є актом приймання-передачі нерухомого майна.

Свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), видане на ім`я ОСОБА_1 , містить відмітку про виділення йому приміщення площею 94,08 куб. м, а не 30,9 кв. м. При цьому у протоколі зборів співвласників майнових паїв КСП «Дворищенське» від 09 серпня 2006 року № 4 вказано про виділення ОСОБА_1 кімнати бібліотеки, площею 28,3 кв. м, тоді як приміщення площею 28,3 кв. м та площею 94,08 куб. м у технічному паспорті адмінбудівлі відсутнє.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

14 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся доВерховного Суду з касаційною скаргою на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин положення статей 328, 356 ЦК України. Суди не взяли до уваги те, що на момент вирішення спору ОСОБА_1 лише частково виділив свій майновий пай в натурі. Частка невиділеного майнового паю згідно зі свідоцтвом становить 5 379,10 грн, тому ОСОБА_1 продовжує бути співвласником майнових паїв реорганізованого КСП «Прапор Леніна». Продовжуючи реалізовувати своє право на виділення майнового паю в натурі зборами співвласників майнових паїв згідно з протоколом від 09 серпня 2006 року № 4 ОСОБА_1 було виділено у власність кімнати бібліотеки і медпункту в адмінбудівлі кантори. У подальшому 14 червня 2007 року між ОСОБА_1 та Дворищенською сільською радою було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1 набув у власність земельну ділянку, площею 242 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та є частиною земельної ділянки під адмінбудівлею контори, на якій фактично розташоване майно, виділене ОСОБА_1 .

Під час здійснення державної реєстрації права власності на адмінбудівлю за вказаною адресою приватним нотаріусом було порушено положення статей 2, 3, 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Приватний нотаріус не здійснив обов`язковий запит до КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради» для витребування інформації щодо наявності чи відсутності реєстрації права власності на спірний об`єкт відповідно до законодавства, яке діяло до 01 січня 2013 року. Також приватний нотаріус не встановив підстав виникнення у ФГ «Пантус-ВВ» права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, оскільки наданий останнім акт прийому передачі майна від 01 червня 2011 року засвідчує факт передачі майнових прав співвласників майнових паїв на зберігання ФГ «Пантус-ВВ», а не виділення цих паїв в натурі у власність.

Суди не врахували, що питання виділення в натурі частки в майні КСП урегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року № 2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», яким передбачено, що порядок виділення майнового паю віднесено до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, або зборів співвласників, які діють відповідно до статуту підприємства та затверджених ним актів.

Так, поза увагою судів залишився той факт, що наданими фермерським господарством свідоцтвами про право власності на майновий пай підтверджено набуття ним права власності на спірне майно після проведення зборів співвласників, які відбулись 14 червня 2011 року, протокол яких було надано заявником для державної реєстрації.

Суди попередніх інстанцій не надали належно правової оцінки протоколу зборів співвласників майнових паїв від 14 червня 2011 року № 3 та свідоцтвам про право на майновий пай

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду у жовтні 2020 року, ФГ «Пантус-ВВ» заперечувало проти доводів ОСОБА_1 , просило залишити касаційну скаргу на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 05 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року без задоволення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року залишено без руху для зазначення в касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження.

У вересні 2020 року заявником у встановлений судом строк зазначений недолік касаційної скарги усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано із Червоноармійського районного суду Житомирської області цивільну справу № 276/592/19.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Зборами співвласників Колективного сільськогосподарського підприємства «Дворищенське» (далі - КСП «Дворищенське») від 06 травня 2004 року затверджено списки осіб, які мають право на майновий пай.

15 липня 2004 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на майновий пай члена КСП «Дворищенське» серії ЖИ-6 №036033 у розмірі 24 400 грн, або 0,85 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду колективного підприємства, яка становила 2 935 720 грн (а. с. 24, т. 1).

За рішенням зборів уповноважених від 09 серпня 2006 року, оформлених протоколом № 4, ОСОБА_1 було виділено в рахунок майнового паю кімнату колишньої бібліотеки площею 28,3 кв. м для створення приватного підприємства (а. с. 9-12, т. 1).

На звороті свідоцтва про право власності на майновий пай на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , зазначено про виділення йому «09 серпня 2006 року, протокол № 4. Кімната бібліотеки 94,08 кв. м в приміщенні контори - 2 548 грн» (а. с. 21, т. 1).

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Антонюк Н.М., індексний номер 31847044, від 13 жовтня 2016 року зареєстровано право комунальної власності за Дворищенською сільською радою на приміщення сільської ради, загальною площею 92,2 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 211, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності 16879465.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року у справі № 276/111/17 визнано неправомірними дії державного реєстратора відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Антонюк Н. М. щодо внесення запису про право власності № 16879465 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно із зазначенням дати та часу державної реєстрації 29 вересня 2016 року 11:37:59 та скасовано рішення державного реєстратора відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Антонюк Н. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 31847044, від 13 жовтня 2016 року (а. с. 80-83, т. 1).

10 серпня 2018 року приватною фірмою «Юрекс» на ім`я ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 30,9 кв. м (а. с. 33-36, т. 1).

Встановлено та підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 грудня 2017 року № 107265463, що приватним нотаріусом Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіною Н. Д. 06 грудня 2017 року було здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна адмінбудівлі, загальною площею 373,1 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ФГ «Пантус-ВВ», номер запису про право власності: 23890411 від 06 грудня 2017 року (а. с. 42, т. 1).

Підставами для набуття ФГ «Пантус-ВВ» права власності на об`єкт нерухомого майна адмінбудівлі, загальною площею 373,1 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом зазначено:

- свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №351907, виданий 20 січня 2014 року, видавник: Дворищенська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області;

- свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №351945, виданий 21 січня 2014 року, видавник: Дворищенська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області;

- свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №351884, виданий 20 січня 2014 року, видавник: Дворищенська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області;

- свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №351862, виданий 16 квітня 2014 року, видавник: Дворищенська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області;

- акт прийому-передачі, серія та номер: б/н, виданий 01 червня 2011 року, видавник: Сторони: Спілка громадян співвласників майна реорганізованого КСП «Дворищенське» та ФГ «Пантус-ВВ»;

- перелік майна, що передається ФГ «Пантус-ВВ», серія та номер: 3, виданий 14 червня 2001 року, видавник: Збори уповноважених власників майнових паїв П(по)СП «Дворищенське»;

- витяг з протоколу зборів, серія та номер 3, виданий 14 червня 2011 року, видавник: Збори уповноважених власників майнових паїв П(по)СП «Дворищенське».

Суди попередніх інстанцій встановили, що ФГ «Пантус-ВВ» подало повний перелік документів, необхідних для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - адмінбудівлі, загальною площею 373,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 вересня 2018 року № 138797590 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на приміщення, загальною площею 30,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 211, номер запису про право власності: 28051231 від 13 вересня 2018 року (а. с. 37, т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року (провадження № 6-244цс14) та постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 454/2215/14-ц (провадження № 61-47907св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах вимог касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року не відповідають зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша, друга статті 319 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України від 14 лютого 1992 року № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майновий пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства у підприємстві. Пай може успадковуватись відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» затверджені Методика уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення; Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки. У них передбачено, що кожен зі співвласників має право скористатися своїм майновим паєм, в тому числі отримати свій майновий пай у натурі.

Виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Майнова комісія готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі, однак сама майнова комісія рішення про виділення майна в натурі і передачу його будь-кому у власність не приймає; вирішення такого питання поза межами компетенції майнової комісії.

Питання про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам (групам співвласників) вирішується виключно рішенням зборів співвласників.

Згідно з Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» повинні бути створені комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також для здійснення уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; визначення розмірів паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства, а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); виділення групі осіб (окремим особам) які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон №1952-IV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин,) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону України № 1952-IV встановлено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться уДержавному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

За змістом частини першої статті 18 Закону України № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок № 1127).

Згідно з пунктом 40 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Згідно пункту 51 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Предметом спору як за первісним позовом ОСОБА_1 , так і за зустрічним позовом ФГ «Пантус-ВВ», є вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи спір в частині первісних позовних вимог ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій встановили, що ФГ «Пантус-ВВ» подало повний перелік документів, необхідних для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - адмінбудівлі загальною площею 373,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , а приватний нотаріус Толстіхіна Н. Д. здійснила процедуру державної реєстрації з дотриманням вимог відповідних нормативних актів.

Вирішуючи спір в частині зустрічного позову ФГ «Пантус-ВВ», суди попередніх інстанцій встановили, що під час прийняття рішення від 24 вересня 2018 року про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на приміщення, загальною площею 30,9 кв. м, за вказаною адресою, державний реєстратор усупереч вимогам пункту 5 частини першої статті 24 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не взяла до уваги наявність речових прав ФГ «Пантус-ВВ» на об`єкт нерухомого майна - всієї адмінбудівлі, загальною площею 373,1 кв. м, від 06 грудня 2017 року.

Крім того, державна реєстрація проведена за відсутності належного акта приймання-передачі нерухомого майна.

Акт, виданий 09 серпня 2006 року, на який посилається державний реєстратор як на підставу виникнення у ОСОБА_1 права власності, не містить інформації щодо нерухомого майна - кімнати площею 30,9 кв. м, тому не є актом приймання-передачі нерухомого майна.

Аналізуючи зміст наведених вище положень матеріального права, які регулюють підстави та порядок виділення окремим власникам за їх бажанням зі складу пайового фонду майна в натурі, колегія суддів звертає увагу на те, що вирішення подібних майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Майнова комісія готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі, однак сама майнова комісія рішення про виділення майна в натурі і передачу його будь-кому у власність не приймає; вирішення такого питання поза межами компетенції майнової комісії.

Питання про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам (групам співвласників) вирішується виключно рішенням зборів співвласників.

За наслідками прийняття такого рішення до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) підприємством правонаступником реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства вноситься відмітка про виділення майна в натурі.

З метою державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств державному реєстратору подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

Матеріали справи не містять рішення зборів співвласників про виділення ОСОБА_1 як власнику майнового паю нерухомого майна в натурі датованого 09 серпня 2006 року.

Відмітка від 09 серпня 2006 року, яка міститься у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату), виданому на ім`я ОСОБА_1 , про виділення йому приміщення площею 94,08 кв. м, не засвідчена підписом керівника підприємства (правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства) та печаткою.

Крім того, акт приймання-передачі нерухомого майна від 09 серпня 2006 року не містить інформації щодо нерухомого майна - кімнати площею 30,9 кв. м.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про незаконність дій державного реєстратора управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області Гомонюк А. В. про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 вересня 2018 року № 28051231 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - приміщення загальною площею 30,9 кв. м. за ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, належним чином мотивував своє рішення про задоволення позову ФГ «Пантус-ВВ», надав належну правову оцінку доводам та запереченням сторін в цій частині.

Водночас, вирішуючи спір в частині позовних вимог ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій не врахували необхідність застосування аналогічного підходу і до вирішення питання щодо законності державної реєстрації права власності за ФГ «Пантус-ВВ» на об`єкт нерухомого майна адмінбудівлі загальною площею 373,1 кв. м, що розташована на АДРЕСА_1 згідно з записом від 06 грудня 2017 року № 23890411.

Суди дійшли передчасного висновку про те, що приватний нотаріус Толстіхіна Н. Д. здійснила процедуру державної реєстрації права власності за ФГ «Пантус-ВВ» на приміщення адмінбудівлі з дотриманням усіх вимог законодавства України.

ОСОБА_1 зазначав, що приватним нотаріусом не було зроблено обов`язкового запиту до КП «Житомирське обласне МБТІ Житомирської обласної ради» про витребування інформації щодо наявності/відсутності реєстрації права власності на спірний об`єкт відповідно до законодавства, яке діяло до 01 січня 2013 року, не встановлено підстав виникнення у ФГ «Пантус-ВВ» права власності на спірний нерухомий об`єкт, а документи, подані уповноваженою особою для державної реєстрації права власності на спірний об`єкт, не є підставою для реєстрації такого права власності.

Зазначених доводів ОСОБА_1 суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили.

Суди встановили та підтверджується матеріалами справи, що підставами для набуття ФГ «Пантус-ВВ» права власності на об`єкт нерухомого майна адмінбудівлі, загальною площею 373,1 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом зазначено:

- свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №351907, виданий 20 січня 2014 року, видавник: Дворищенська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області;

- свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №351945, виданий 21 січня 2014 року, видавник: Дворищенська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області;

- свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №351884, виданий 20 січня 2014 року, видавник: Дворищенська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області;

- свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №351862, виданий 16 квітня 2014 року, видавник: Дворищенська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області;

- акт прийому-передачі, серія та номер: б/н, виданий 01 червня 2011 року, видавник: Сторони: Спілка громадян співвласників майна реорганізованого КСП «Дворищенське» та ФГ «Пантус-ВВ»;

- перелік майна, що передається ФГ «Пантус-ВВ», серія та номер: 3, виданий 14 червня 2001 року, видавник: Збори уповноважених власників майнових паїв П(по)СП «Дворищенське»;

- витяг з протоколу зборів, серія та номер 3, виданий 14 червня 2011 року, видавник: Збори уповноважених власників майнових паїв Пп/оСП «Дворищенське».

ФГ «Пантус-ВВ» не заперечує, що право власності на майнові паї (майнові сертифікати) ним набуто шляхом укладення у 2012 році з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідних договорів купівлі-продажу.

У зв`язку з цим у січні 2014 року Дворищенською сільською радою ФГ «Пантус-ВВ» видано зазначені вище 4 свідоцтва про право власності на майнові паї (майнові сертифікати), у яких на звороті зазначено, що в замін частки майнового паю Пп/оСП «Дворищенське» виділено в натурі майно - адмінбудівлю інв. № 1. Також на свідоцтвах міститься підпис керівника підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі та печатка підприємства.

Водночас, відомостей про те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їхні майнові паї було виділено в натурі, матеріали справи не містять.

Аналогічні відомості про виділення ФГ «Пантус-ВВ» як власнику майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств будь-якого майна в натурі у матеріалах справи також відсутні.

За таких обставин, неспростованими є доводи ОСОБА_1 про те, що ФГ «Пантус-ВВ» лише набуло право власності на майнові паї (майнові сертифікати) окремих співвласників.

Суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки акту прийому-передачі від 01 червня 2011 року, укладеного між Спілкою громадян співвласників майна реорганізованого КСП «Дворищенське» та ФГ «Пантус-ВВ», переліку майна, що передається ФГ «Пантус-ВВ», виданого 14 червня 2001 року Зборами уповноважених власників майнових паїв П(по)СП «Дворищенське», та витягу з протоколу зборів, виданого 14 червня 2011 року Зборами уповноважених власників майнових паїв П(по)СП «Дворищенське».

Зазначені документи не вказують про передачу будь-якого майна конкретно у власність ФГ «Пантус-ВВ» або виділення майна в натурі. Згідно з переліком майна та актом Збори уповноважених власників майнових паїв П(по)СП «Дворищенське» передали ФГ «Пантус-ВВ» майно пайового фонду на 156 осіб, загальною сумою 781 711 грн, у тому числі будівлі та інші 661 196 грн, техніка 87 000 грн, худоба 33 425 грн. Також передано майна померлих членів колективних сільськогосподарських підприємств: техніка 50 371 грн, худоба - 66 721 грн, а також майно пайовиків, які не визначились з передачею: в техніці - 20 841 грн. Разом майна пайовиків, померлих і не визначених 137 933 грн.

ФГ «Пантус-ВВ» надало суду друкований витяг з протоколу № 3 зборів уповноважених власників майнових паїв Пп/оСП «Дворищенське» від 14 червня 2011 року № 3, засвідчений секретарем зборів ОСОБА_7 , в якому йдеться лише про затвердження актів передачі майна ФГ «Пантус-ВВ» та ФГ «Хлібороб».

Водночас з письмового протоколу № 3 зборів уповноважених власників майнових паїв Пп/оСП «Дворищенське» від 14 червня 2011 року № 3, наданого до суду ОСОБА_1 (а. с. 47-54, т. 1), вбачається, що 12 травня 2011 року відбулися збори уповноважених власників з повісткою денною щодо призупинення фінансово-господарської діяльності Пп/оСП «Дворищенське» та створення ФГ «Пантус-ВВ» та ФГ «Хлібороб» ( ОСОБА_8 ). Було прийнято рішення провести інвентаризацію наявного майна худоби та згідно з поданими заявами про передачу тому чи іншому фермеру свої майнові паї. За наслідками здійснення інвентаризації інвентаризаційна комісія провела підрахунок передачі власниками майнових паїв ОСОБА_8 (51 особа, паї на загальну суму 268 288 грн). ОСОБА_9 всього передано 156 осіб (паї на загальну суму 781 711 грн).

Тобто, на порядку денному вирішувалось питання про передачу окремим фермерам майна Пп/оСП «Дворищенське» у зв`язку з призупиненням його фінансово-господарської діяльності та створенням ФГ «Пантус-ВВ» ( ОСОБА_10 ) та ФГ «Хлібороб» ( ОСОБА_8 )

ОСОБА_1 вказував про те, що приватний нотаріус не встановив підстав виникнення у ФГ «Пантус-ВВ» права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, оскільки наданий останнім акт прийому-передачі майна від 01 червня 2011 року засвідчує факт передачі майнових прав співвласників майнових паїв на зберігання ФГ «Пантус-ВВ», а не виділення цих паїв в натурі у власність.

Зазначених доводів ОСОБА_1 суди не перевірили.

Констатація судами попередніх інстанцій того, що у документах, наданих ФГ «Пантус-ВВ» приватному нотаріусу Толстіхіній Н. Д., останньою не було виявлено невідповідностей або суперечностей, без надання відповідної правової оцінки зазначеним документам як доказам вказує про недотримання судом положень статей 76-81, 83, 89 ЦПК України.

Без надання відповідної правової оцінки доказам наявності у ФГ «Пантус-ВВ» права власності на виділений в натурі об`єкт нерухомого майна адмінбудівлі загальною площею 373,1 кв. м, що розташована на АДРЕСА_1 , чи відсутності у ФГ «Пантус-ВВ» такого права, вирішення питання про законність здійснення державної реєстрації права власності за ФГ «Пантус-ВВ» на вказаний об`єкт нерухомого майна є неможливим.

На переконання колегії суддів, суди попередніх інстанцій фактично однобічно дослідили докази у справі, не сприяли всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 .

У силу вищенаведених положень статті 400 ЦПК України у Верховного Суду відсутні процесуальні можливості з`ясувати дійсні обставини справи та оцінити докази, які не були досліджені апеляційним судом, що перешкоджає Верховному Суду ухвалити нове судове рішення.

За таких обставин рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року є незаконними та необґрунтованими, підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, під час нового розгляду справи, суду першої інстанції необхідно врахувати таке.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 3 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову -

обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36)).

Зміст і характер правовідносин між учасниками справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи підтверджують існування спору між ОСОБА_1 та ФГ «Пантус-ВВ» щодо права власності на об`єкт нерухомого майна та правомірності дій державного реєстратора та приватного нотаріуса щодо реєстрації за кожним з них такого права.

Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо.

Таким чином, позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна не може бути звернена до приватного нотаріуса та державного реєстратора, які визначені у справі співвідповідачами.

Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)).

За таких обставин у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ФГ «Пантус-ВВ» слід було відмовити в частині позовних вимог до державного реєстратора та приватного нотаріуса у зв`язку з неналежним суб`єктним складом відповідачів.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пунктів 1, 4 частин третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України, що в силу вимог частин третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 липня 2020 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк