РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/6052/21

№ 2/183/1449/22

30 березня 2022 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання - Петренко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про припинення права власності на частку майна у спільній частковій власності та визнання права власності на належну частку,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом у якому просила припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частку будинку АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/6 частку зазначеного будинку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є власником 5/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 є власником 1/6 частини цього будинку. ОСОБА_2 погодився продати позивачу свою 1/6 частку будинку, у зв`язку з чим 10 жовтня 2020 року вони у простій письмовій формі уклали договір купівлі-продажу, позивач сплатила ОСОБА_2 в рахунок вартості його частки 18242 грн. Проте оформити нотаріально договір вони не встигли, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, спадкова справа після його смерті не заводилась. Посилаючись на те, що частка ОСОБА_2 є незначною та позивач сплатила її вартість, просить задовольнити її позов.

Ухвалою судді від 09 вересня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року за клопотанням позивача витребувано докази: відомості про наявність або відсутність спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, через канцелярію суду надав заяву у якій просить розгляд справи проводити за відсутності його представника, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Позивач є власником 5/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі №183/1845/13-ц від 30 жовтня 2014 року. Відомості про право власності позивача внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9-16).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі №183/1845/13-ц від 30 жовтня 2014 року право власності на 1/6 частину зазначеного будинку АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_2 .

Як вбачається зі свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.12.2021 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано укладений у простій письмовій формі договір від 10 жовтня 2020 року, у якому вказано що ОСОБА_1 придбала за 18242 грн. у ОСОБА_2 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 . Також позивачем надано розписку від 10 жовтня 2020 року у якій зазначено, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 18242 грн.

Як вбачається з висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки, ринкова вартість 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 складає 18242 грн. (а.с.22-24). Зазначений висновок складено 18 липня 2021 року.

У суду викликає сумніви достовірність доказу у вигляді розписки про отримання ОСОБА_2 коштів на суму 18242 грн., яка була складена 10 жовтня 2020 року та у повній мірі відповідає вартості майна - 18242 грн., визначеній суб`єктом оціночної діяльності 18 липня 2021 року, тобто через дев`ять місяців після складання цієї розписки.

Оцінюючи доводи позивача про набуття нею права власності на 1/6 частину спірного будинку на підставі договору, укладеного у простій письмовій формі, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Як зазначено у ч.ч.3,4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчень договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).

Частиною другою ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу позивачем не заявлялися. Жодних інших правових підстав, на яких ОСОБА_1 набула право власності на нерухоме майно позивачем не зазначено.

Оскільки договір купівлі-продажу частини нерухомого майна укладено у простій письмовій формі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно.

Стосовно вимог про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/6 частину будинку суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до ч.1,ч.4 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Отже, позовні вимоги про припинення права власності ОСОБА_2 на спірне майно не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів ту обставину, що вона набула право власності на 1/6 частину спірного будинку.

У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 його права та обов`язки перейшли до його спадкоємців. А у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою на підставі ст.1277 ЦК України.

Позивачем не доведено та не надано суду відомостей про те де був зареєстрований та проживав ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, склад його сім`ї та відомості про осіб, які фактично прийняли спадщину.

При цьому суд зауважує, що в силу ст.13 ЦПК України суд не має права збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи

Як пояснила у судовому засіданні позивач, померлий ОСОБА_2 доводився їй дядьком. Також позивач пояснила, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 вона не зверталася.

З огляду на всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2

відповідач - Губиниське селищна рада Новомосковського району, , адреса: 51250, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт.Губиниха, вул.Шевченка,16.

Повне судове рішення складено і підписано 30 березня 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.