04.04.2022 Справа № 756/2097/22
Унікальний номер 756/2097/22
Провадження номер 2-н/756/109/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

04 квітня 2022 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (надалі - ТОВ «Київські енергетичні послуги») звернулось 10 лютого 2022 року засобами поштового зв`язку до суду зі заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 7118,14 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15 лютого 2022 року визначено головуючим у справі суддю - Шролик І.С.

Вивчивши подану заяву та додані в її обґрунтування докази, суд дійшов висновку, про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню а правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи та їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до змісту п. 5 ст. ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк,встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом досліджений наданий ТОВ «Київські енергетичні послуги» розрахунок заборгованості з якого вбачається, що станом на січень 2019 року боржнику нарахована заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 501,73 грн., яка врахована заявником в загальний розмір заборгованості в сумі 7118,14 грн.

З огляду на дату звернення до суду із поданою заявою 10 лютого 2022 року, обсяг заявлених вимог про стягнення заборогованості починаючи із січня 2019 року, вимоги ТОВ «Київські енергетичні послуги» перебувають поза межами трирічного строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положенням п. 5 ст. ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу з огляду на заявлені вимоги, що перевищують трирічний строк позовної давності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 165, 166, 167, 258-260, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 в сумі 7118,14 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.С. Шролик