Ухвала

31 березня 2022 року

м. Київ

справа № 612/104/20

провадження № 61-1489ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до Близнюківської селищної ради Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») звернулося до суду з позовною заявою до Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просило витребувати будівлю АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння, а також стягнути судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 14 липня 1992 року виконавчий комітет Близнюківської селищної ради народних депутатів своїм рішенням № 98 визнав право власності на будівлю АДРЕСА_1 , яка перейменована згідно рішення Близнюківської селищної ради № 69 VII від 21 січня 2016 року IV сесії VII скликання «Про внесення змін в рішення III сесії VII скликання селищної ради від 23 грудня 2015 року за № 39 VII «Про перейменування с. Інтернаціональне та зміну найменувань вулиць, провулків населених пунктів Близнюківської селищної ради» на вулицю Свободи, за Близнюківським відділенням Укрдержстраху (на сьогодні - ПАТ «НАСК «ОРАНТА»). Згідно з рішенням виконкому 11 листопада 1997 року Близнюківське державне комунальне мале підприємство технічної інвентаризації видало реєстраційне посвідчення, згідно з яким право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 було зареєстроване за Близнюківським районним відділенням ПАТ НАСК «Оранта», про що записано у реєстрову книгу за № 1-19.

19 вересня 2005 року Близнюківська селищна рада XXXII сесії IV скликання приймає рішення «Про прийняття в комунальну власність територіальної громади селища Близнюки приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 », згідно з яким на приміщення на АДРЕСА_1 вирішено оформити право комунальної власності, про що видати свідоцтво про право власності на ім`я «територіальної громади селища Близнюки» та зареєструвати у Близнюківському БТІ.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2008 року по справі № 2а-207/08 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до Близнюківської селищної ради про скасування рішення Близнюківської селищної ради XXXII сесії IV скликання від 19 вересня 2005 року «Про прийняття в комунальну власність територіальної громади селища Близнюки приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 » скасовано рішення Близнюківської селищної ради XXXII сесії IV скликання від 19 вересня 2005 року «Про прийняття в комунальну власність територіальної громади селища Близнюки приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 ». Зазначена постанова набрала законної сили 30 грудня 2008 року.

Відповідно до інформаційної довідки № 195903481 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої станом на 10 січня 2020 року на запит ПАТ «НАСК «Оранта» щодо відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано на підставі укладеного договору купівлі-продажу, серія та номер: 655, виданий 03 серпня 2016, видавник: Яременко Г. В., приватний нотаріус Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області та договору купівлі-продажу, серія та номер: 369, виданий 17 травня 2016 року, видавник: Яременко Г. В., приватний нотаріус Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області на праві приватної власності по 1/2 частки за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно.

Крім того, 10 травня 2016 року державним реєстратором Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області внесено інформацію про державну реєстрацію іншого речового права: договір оренди комунального майна, серія та номер: 1639, виданий 05 квітня 2008 року, видавник: державний нотаріус Турка З. М.; додаткова угода до договору оренди комунального майна, серія та номер: б/н, виданий 28 листопада 2015 року видавник: орендодавець - Близнюківська селищна рада, орендар: відділ Держгеокадастру у Близнюківському районі.

Посилаючись на те, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2008 року по справі № 2а-207/08 рішення Близнюківської селищної ради XXXII сесії IV скликання від 19 вересня 2005 року «Про прийняття в комунальну власність територіальної громади селища Близнюки приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 », скасовано, позивач, вказуючи на те, що спірне майно вибуло з володіння власника поза його волею, просить витребувати вказане майно від добросовісних набувачів на підставі статті 388 Цивільного кодексу України.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, у задоволенні позову ПАТ «НАСК «Оранта» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з підстав спливу позовної давності, про застосування якої заявлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки хоча позовні вимоги є обґрунтованими, але жодних належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску позовної давності позивач не надав.

У січні 2022 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зокрема для надання доказів щодо дійсної вартості майна, яке позивач просить витребувати з володіння та, у разі необхідності, доплатити судовий збір.

У лютому 2022 року ПАТ «НАСК «Оранта» надано копію звіту про проведення оцінки спірного майна, згідно з яким вартість будівлі АДРЕСА_1 станом на момент подання позову становить 250 000,00 грн.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить 2 481,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Предметом позову у цій справі є витребування будівлі АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння, вартість якої становить 250 000,00 грн.

Таким чином, ціна позову у цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 250 = 620 250,00 грн), а тому рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року та постанова Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, відповідно до вимог ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню.

Заявник у касаційній скарзі зазначає, що судові рішення можуть бути оскаржені у касаційному порядку, оскільки питання, порушене у ній, стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування правил позовної давності у справах витребування майна за статтею 388 ЦК України.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку та становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються, як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 757/172/16-ц (провадження № 14-475цс18).

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів щодо дати початку перебігу позовної давності, а відтак, не є такими, що свідчать про існування такої проблеми у правозастосовчій практиці, що зумовлює нагальну потребу формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до Близнюківської селищної ради Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков А. С. Олійник С. О. Погрібний