УХВАЛА

іменем України

04 квітня 2022 рокуСправа №2-385/11
Провадження № 4-с/451/1/22

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів в залі суду скаргу ОСОБА_1 , боржник: ДП «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська», особа, дії якої оскаржуються: Сокальський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в порядку статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» на постанову начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О. від 13.03.2020, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О. від 13.03.2020 (а.с.1-3).

18 лютого 2022 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.7).

Встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, 22 лютого 2022 року суддя постановила ухвалу про залишення скарги без руху (а.с.8-10).

22 лютого 2022 року копію ухвали про залишення скарги буз руху надіслано заявнику (а.с.11).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення видно, що копію ухвали про залишення скарги без руху заявниця отримала 01.03.2022 (а.с.12).

9 березня 2022 року до суду надійшов супровідний лист про усунення недоліків скарги разом із новою редакцією скарги та заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на подання скарги (а.с.13-21).

Згідно штампа оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» встановлено, що документи на виконання ухвали про залишення скарги без руху надіслано 03.03.2022 (а.с.28).

10 березня 2022 року суддя постановила ухвалу про прийняття скарги до розгляду (а.с.30-31).

В доповненій скарзі заявник зазначає, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 27.11.2012 (справа №2-385/11) визнано за нею 25% втрати професійної працездатності за період такої її фактичної втрати з 29.04.1999 р. по 05.07.2002 року відповідно до рішення та акту огляду Львівського обласного Центру медико-соціальної експертизи від 11.11.2009 року, а також зобов`язано ДП «Львіввугілля» ВП «Шахта «Червоноградська» провести виплату належних їй сум відшкодування шкоди. На підставі цього рішення 12.12.2013 Радехівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №2-385/11, а Сокальським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відкрито виконавче провадження ВП №50739515. Проте протягом майже дев`яти років виконання судового рішення всіляко зволікалось. Рішення так і залишається не виконаним. Боржник всіма способами перешкоджає виконанню такого простого рішення і це стало підставою для її звернення до поліції про внесення злочину, передбаченого ст. 382 КК України в ЄРДР.

9.02.2022 року під час дослідження доказів судом по справі за її позовом до ДП «Львіввугілля», в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська», з цих же правовідносин, але з інших підстав, оголошено про наявність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. З повним змістом цієї постанови заявниця ознайомилася тільки 17.02.2022 після отримання її від ДВС поштовим відправленням. З цього часу вона і дізналась про порушення її прав при виконанні судового рішення за виконавчим провадженням ВП №50739515. За твердженням заявниці, згідно з цією постановою про закінчення виконавчого провадження від 13.03.2020 начальником Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі ДВС) Глушко Тетяною Олександрівною незаконно зазначено: «У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження». Правовою підставою державний виконавець обрала п. 11 частини першої статті 39 та статтю 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Способами захисту своїх прав заявниця обрала визнання незаконними дій ДВС про закриття та скасування незаконної постанови ДВС у порядку передбаченому ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 15, 16 ЦК України, ст.8,19,129-1 Конституції України.

Дії ДВС щодо винесення постанови вважає незаконними, оскільки поспішно закінчуючи виконавче провадження з підстав, передбачених ст.39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», державна виконавча служба знехтувала принципом верховенства права (ст. 8 Конституції України). Згідно з приписами цієї статті держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а тому державна виконавча служба повинна була вчинити дії щодо встановлення способу виконання судового рішення, в порядку ст.435 ЦПК України. На думку заявниці, спільна участь ДВС та боржника у проведенні виплат законом не передбачена, не обов`язкова, а таке є простою симуляцією виконання судового рішення. В повідомленнях ДВС поліції про вчинення кримінального правопорушення необхідності теж не було, оскільки державним виконавцям було відомо про наявність досудового «розслідування» за її багаторічною самостійною заявою. Також заявниця вказує на те, що виконавча служба не надіслала до Радехівського районного суду Львівської області виконавчий лист, виданий цим судом, як це передбачено п.11 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Таке, на її думку, державна виконавча служба вчинила для того, щоб виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, що суперечить змісту ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». За твердженням заявниці, зміст постанови не містить доказів, які б свідчили про дії ДВС, спрямовані на виконання судового рішення та свідчили про вжиті державною виконавчою службою заходи і неможливість примусового виконання рішення без участі боржника. Немає документального підтвердження здійснення ДВС перевірок боржника, як це передбачено ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження». Також ДВС не вжила заходів щодо відповідальності конкретної посадової особи боржника та юридичної особи боржника, як це передбачено ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» і таке повністю сприяло не виконанню ними судового рішення. Як зазначає заявниця, постанова не доведена до її відома, що свідчить про приховування такої ДВС та уникнення процедури її оскарження.

Разом з тим, у скарзі заявник зазначає, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, включаючи витрати на правничу допомогу, становить 5 000 грн. (а.с.15-19).

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Заявниця падала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги, викладені у скарзі підтримує (а.с.50).

Представник боржник ДП «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.33).

Представник Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.34).

1 квітня 2022 року представник Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслано відзив, в якому просить постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги, оскільки державним виконавцем відділу вчинено усі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», проте рішення суду боржником не було виконано. В зв`язку з тим, що рішення суду не може бути виконано без боржника, тому державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до ст.63 Законом України «Про виконавче провадження» (а.с.47-49).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджають її розгляду.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, враховуючи, що заяв від ДП «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська» та Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи із їх участю, суд приходить до висновків про можливість розгляду справи у їх відсутності.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд встановив, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано за нею 25% втрати професійної працездатності за період такої її фактичної втрати з 29.04.1999 року по 5.07.2002 року відповідно до рішення та акту огляду Львівського обласного Центру медико-соціальної експертизи від 11.11.2009 року. Зобов`язано Державне підприємство «Львіввугілля», відокремлений підрозділу «Шахта Червоноградська», Дирекцію Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві у м.Червонограді провести виплату належних ОСОБА_1 страхових сум (відшкодування шкоди) за період з 24.04.1999 року по 5.07.2002 року. Стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля», відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська», Дирекції Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві у м.Червонограді на користь ОСОБА_1 по 7 грн. 50 коп. з кожного (а.с.24-25).

12 грудня 2013 року Радехівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №2-385/11 року про визнання за ОСОБА_1 25% втрати професійної працездатності за період такої її фактичної втрати з 29.04.1999 року по 5.07.2002 року, відповідно до рішення та акту огляду Львівського обласного Центру медико-соціальної експертизи від 11.11.2009 року. Зобов`язано Державне підприємство «Львіввугілля», відокремлений підрозділу «Шахта Червоноградська» провести виплату належних ОСОБА_1 страхових сум (відшкодування шкоди) за період з 24.04.1999 року по 5.07.2002 року (а.с.26-26 зворот).

06.04.2016 начальником відділу державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції Пограничним В.І. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-385/11, виданого Радехівським районним судом Львівської області 12.12.2013 року, що підтверджується копією Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №50739515 від 06.04.2016 (а.с.37).

Відповідно до постанови про накладення штрафу від 05.05.2017, у зв`язку із невиконанням без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, державний виконавець Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Стельмах А.П. постановив накласти на боржника ДП «Львіввугілля» штраф на користь держави в розмірі 5100 гривень та зобов`язати виконати рішення протягом десяти робочих днів і попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с.38).

11.03.2020 року начальником відділу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О., при примусовому виконанні виконавчого листа №2-385/11, виданого Радехівським районним судом Львівської області 12.12.2013, встановлено, що станом на 11.03.2020 рішення Радехівського районного суду Львівської області по справі №2-385/11 не виконано, про що складено Акт державного виконавця в присутності державного виконавця Квашинської З.Л. та заступника директора з правових питань ВП «Шахта Червоноградська» Наконечної Н.П. (а.с.39).

Також 11.03.2020 року, у зв`язку із повторним невиконанням без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, начальник відділу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О. винесла постанову про накладення штрафу, відповідно до якої постановила накласти на боржника ДП «Львіввугілля» штраф на користь держави в розмірі 10200 гривень та зобов`язати виконати рішення протягом десяти робочих днів і попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с.40).

13.03.2020 року начальником відділу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О. скеровано Заяву (повідомлення) про внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань щодо директора Відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» Крась Вадима Миколайовича, за невиконання вищевказаного рішення суду (а.с.41-45).

З копії Постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №50739515 від 13.03.2020 видно, що начальником відділу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-385/11, виданого Радехівським районним судом Львівської області 12.12.2013, встановлено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, та керуючись вимогами п.11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено вищевказане виконавче провадження закінчити (а.с.27-27 зворот, 46).

Відповідно до штампа оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на конверті, долученому заявницею до скарги на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови, констатовано, що така надіслана Сокальським районним ВДВС ЗМУМЮ (м.Львів) на адресу ОСОБА_1 15.02.2022 (а.с.23).

Згідно із штампом оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на конверті, в якому скарга надійшла до Радехівського районного суду Львівської області, така надіслана до суду 17.02.2022 (а.с.6).

Частиною 1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 2 статті 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З врахуванням даних обставин, суд дійшов висновку, що наявні достатні підстави для поновлення скаржнику строку для подання скарги на дії та рішення державного виконавця.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).)

Суд при вирішенні даної скарги також керується нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, а також роз`ясненнями наданими Європейським судом з прав людини.

В світлі практики Європейського суду з прав людини, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції.

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. п. 1, 3, 5, 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Як передбачено ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частина 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначає вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, згідно із п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому ч.3 статті 63 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2020 року (без вихідного номера) начальником відділу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О. скеровано заяву (повідомлення) до Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області про внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань щодо директора Відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» ОСОБА_2 , за невиконання вищевказаного рішення суду (а.с.41-45).

Доказів про отримання заяви повідомлення про внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань щодо директора Відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» Крась Вадима Миколайовича, за невиконання рішення суду, суду не подано, тому у начальника відділу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О. не було підстав в цей же день закінчувати виконавче провадження, не пересвідчившись, що за даним фактом внесено відомості про кримінальне правопорушення.

Вимоги про визнання дій незаконними спростовується вищенаведеним, державний виконавець діяв у рамках Закону України «Про виконавче провадження», лише постанову про закінчення виконавчого провадження виніс передчасно.

Згідно з ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, ст.ст. 15,19,71 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк для звернення із скаргою на постанову начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О. від 13.03.2020 року.

Скаргу ОСОБА_1 , боржник: ДП «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська», особа, дії якої оскаржуються: Сокальський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в порядку статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» на постанову начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О. від 13.03.2020 задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глушко Т.О. від 13.03.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП №50739515.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали згідно ст.354 ЦПК України.

Головуючий суддя Семенишин О. З.