Справа номер 175/4331/21
провадження № 2/175/1271/21
30 березня 2022 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді: Васюченко О.Г.
за участю секретаря: Кульпіна Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕБТ КОЛЛКШН», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 168941 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості. На підставі зазначеного виконавчою напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Журид С.М. було відкрито виконавче провадження №66831197, де звернуто стягнення на суму 11 249,04 грн., виконавчий збір 1 124,94 грн., та суму виконавчих витрат 400,00 грн., а також накладено арешт на усі банківські рахунки позивача. Проте, жодної постанови про відкриття виконавчого провадження чи про накладення арешту на особисті рахунки він не отримував. Тому, вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса такий, що не підлягає виконанню з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчою напису та з підстав неправомірності вимог стягувача, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а саме не перевірив безспірність заборгованості позивача перед ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН».
Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд позов задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки не повідомив, відзив не надав.
Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Журид С.М. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідних клопотань не надавали, про причини неявки суду не повідомили.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
30 березня 2022 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис №168941, яким стягнуто заборгованість за договором безпроцентної позики грошей та відкрито виконавче провадження за номером ВП №66831197 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Журид С.М., де звернуто стягнення на суму 11 249,04 грн., виконавчий збір 1 124,94 грн. та суму виконавчих витрат 400,00 грн., а також накладено арешт на банківські рахунки позивача.
Позивач зазначає, що жодних листів, повідомлень від стягувача ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» щодо підстав, розміру та наявності заборгованості на адресу позивача не надходило, в тому числі від приватного нотаріуса, який видав виконавчий напис, будь-яких повідомлень на адресу позивача щодо здійснення виконавчого напису не надходило.
Відповідно до п. 19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок).
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999р. № 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.
Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.
Як зазначає позивач, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за відповідним договором. Позивач не визнає заборгованість, кредитних договорів з вищезазначеною установою не укладала та повідомлень про переуступлення права вимоги не отримуваала. Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за №6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
В матеріалах справи відсутні докази безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, не вбачається також, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).
Тобто, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Таким чином суд вважає, що в даному випадку в судовому засіданні знайшло своє підтвердження невчинення нотаріусом дій з перевірки наявності безспірної заборгованості перед стягувачем, не перевірено чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Відповідачем, який належним чином повідомлений про наявність даного судового спору, відзив на позовну заяву ОСОБА_1 суду не надано, як і не надано будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Журид С.М. не виконано ухвалу суду про витребування доказів та не надано жодних клопотань, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виконавчий напис, що вчинений 15.06.2021 року за №168941 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості у розмірі 11 249,04 грн., підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕБТ КОЛЛКШН», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати виконавчий напис від 15 червня 2021 року зареєстрований в реєстрі за № 168941, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕБТ КОЛЛКШН» заборгованості у сумі 11 249,04 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕБТ КОЛЛКШН» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 908 грн. та збір за забезпечення позову у розмірі 454,00 грн.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя О.Г. Васюченко