Провадження №2-ві/523/4/22
У Х В А Л А

"05" квітня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву скаржника ОСОБА_1 про відвід головуючої - судді Кремер І.О. від розгляду цивільної справи № 523/15356/21 за скаргою ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження - державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, боржників - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду від скаржника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючої - судді Кремер І.О. по справі № 523/15356/21, яку мотивовано незгодою з процесуальним рішенням судді про відкладення розгляду справи 08.02.2022 року та 15.03.2022 року, в чому заявник вбачає незабезпечення суддею доступу до суду та основної засади цивільного судочинства - процесуальної рівності учасників судового процесу перед законом та судом.

Ухвалою судді Кремер І.О. від 28.03.2022 року вирішення питання щодо її відводу передано до канцелярії Суворовського районного суду міста Одеси для визначення судді для розгляду згаданої заяви про відвід, в порядку встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

04.04.2022 року автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Далеко К.О. для розгляду зазначеної вище заяви про відвід.

Дослідивши матеріали заяви, суддя вважає, що її слід залишити без задоволення, з таких підстав.

У відповідності до ч. 1, 2, 3 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу(самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення "Кастілло Альгар проти Іспанії").

Суддею встановлено, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Кремер І.О. мотивована незгодою з процесуальним рішенням судді про відкладення розгляду справи 08.02.2022 року та 15.03.2022 року, в чому заявник вбачає незабезпечення суддею доступу до суду та основної засади цивільного судочинства - процесуальної рівності учасників судового процесу перед законом та судом.

Разом із тим, матеріалами справи підтверджується, що судове засідання 08.02.2022 року було відкладено з причини відсутності доказів належного повідомлення боржника ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи, що вимагається ч.1, 2 ст. 450 ЦПК України.

Причинами відкладення судового засідання 15.03.2022 року о 14год.00хвил. стали:

- Розпорядження №7 в.о. голови Суворовського районного суду м. Одеси Позняка В.С. «Про встановлення особливого режиму роботи Суворовського районного суду м.Одеси» та Зміни до Розпорядження №7 від 10.03.2022 року;

- відсутність заяв від ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності чи проведення судового засідання в режимі відеоконференції;

- відсутність доказів належного повідомлення боржника ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи.

В свою чергу, відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, суддя вважає за необхідне звернути увагу скаржника ОСОБА_1 на те, що розгляд справи за обставин неналежного повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи, може призвести до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Такі вимоги Конвенції закріплюють зокрема право на:

- «змагальність» процесу - це можливість бути проінформованим і коментувати докази або зауваження, які представляє протилежна сторона під час розгляду справи;

- «публічне слухання» - право на усне слухання, а також особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом.

Виходячи з аналізу даних норм, враховуючи що наведені доводи заявника, всупереч ч.4 ст.36 ЦПК України, фактично являються незгодою з процесуальним рішенням судді Кремер І.О. щодо відкладення розгляду справи, суддя не вбачає жодних обставин, які могли б являтися підставою для відводу судді Кремер І.О. від розгляду вищевказаної справи.

Отже, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Кремер І.О. являється необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.36 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої - судді Кремер І.О. від розгляду цивільної справи № 523/15356/21 за скаргою ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження - державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, боржників - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.О. Далеко