Справа № 226/27/22
Провадження 2/226/192/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 березня 2022 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.

за участю секретаря Морочко О.Р.,

розглянувши в заочному судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області справу за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Мирноградтепломережа» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування вимог вказав, що відповідачка є споживачем послуг з теплопостачання, які на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 надаються їй в централізованому порядку за адресою: АДРЕСА_1 . Так як відповідачка належним чином не виконує своїх зобов`язань зі сплати послуг з теплопостачання, за нею у період з 01 жовтня 2018 до 01 грудня 2021 утворилася заборгованість в розмірі 23437,06 грн. Посилаючись на Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Закон України «Про теплопостачання», ст.625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь вказану заборгованість, а також заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 384,52 грн, 3% річних в сумі 960,80 грн, інфляційні втрати в розмірі 2205,40 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка, судовий виклик якої здійснювався у спосіб, визначений процесуальним законодавством, в судове засідання двічі не з`явилася, відзиву на позов не надала, з огляду на що суд розглядає справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Надавши оцінку спірним правовідносинам та дослідивши представлені позивачем докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами надання послуг центрального опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно ст.ст.67,68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно.

Відповідно до п.п.5, 10 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Обов`язок споживача здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію визначено ст.19 Закону України «Про теплопостачання».

Згідно ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання, вузлів обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації, за умови пред`явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов`язків; недопущення провадження будь-яких видів господарської діяльності в охоронних зонах теплових мереж без погодження з власником об`єкта теплопостачання. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ України 21 липня 2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Недотримання вимог сторонами призводить до порушення зобов`язань.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є наймачем квартири, розташованої багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 22,9 кв.м. (а.с.10). Будинок, в якому розташована квартира відповідачки, під`єднана до об`єднаної системи централізованого теплопостачання.

На ім`я відповідачки ОСОБА_1 оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким вона має сплачувати послуги з теплопостачання, що свідчить про існування між сторонами фактичних договірних відносин.

Як вбачається з наданих стороною позивача доказів, своїх зобов`язань відповідачка, як споживач послуг, не виконує. Заборгованість зі сплати послуг з теплопостачання за період з 01.10.2018 до 01.12.2021 становить 23437,06 грн. (а.с.11-12). Розміру заборгованості відповідачка не спростувала, своїх пояснень щодо заявлених до неї вимог суду не надала. Приймаючи до уваги, що відповідачка в порушення вимог закону не сплачувала послуги з теплопостачання, вказана сума підлягає з неї стягненню на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача, сума 3 % річних складає 960,80 грн, а інфляційні збитки - 2205,40 грн. Вказані суми відповідно до приведеної вище норми закону також підлягають стягненню з відповідачки в повному обсязі.

Окрім того, статтею першою Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 визначено, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів-розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги, оскільки відповідно до ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» співвласникам, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення, здійснюються нарахування за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, а також функціонування внутрішньобудинкової системи опалення.

Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Нарахування за абонентське обслуговування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі, виходячи із розрахунку по 26 грн 42 коп. за місяць та з жовтня 2021 року по 33 грн 74 коп. за місяць, для споживачів, які мешкають у будинках, що обладнані приладами обліку теплової енергії.

В порушення вищенаведених норм законодавства відповідач з жовтня 2020 року по грудень 2021 року не здійснювала плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилася заборгованість з відповідних платежів сумі 384 грн 52 коп., яка також підлягає стягненню.

Вирішуючи питання судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

На підставі ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил № 630, Правил № 830, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 141, 259, 265, 280-288 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», (), місце розташування: м.Краматорськ, провулок Земляний, буд.2 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (податковий номер НОМЕР_2 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про стягнення боргу за теплову енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за теплову енергію в сумі 23437 (двадцять три тисячі чотириста тридцять сім) грн 06 коп. за період з 01.10.2018 до 01.12.2021, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 52 коп., 3% річних в сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн 80 коп. за період з 01.12.2018 до 01.12.2021, інфляційні витрати в розмірі 2205 (дві тисячі двісті п`ять) грн 40 коп., судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп., перерахувавши вказані суми на розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_3 , банк - ПАТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», призначення платежу: за судовим рішенням м.Мирноград.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Димитровського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Л.І.Клепка