Ухвала

05 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 937/6918/20

провадження № 61-2373ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Феміда» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року.

Заявником подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року.

Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження, заявник посилається на те, що ухвалою Верховного Суду від 04 лютого

2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року було повернуто. Заявник подав повторно касаційну скаргу, оскільки повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею, зважаючи на те, що перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Заявником подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору з посиланням на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків доходу за попередній календарний рік. Також вказує, що за вимогу про поновлення на роботі судовий збір не підлягає сплаті згідно пункту 1

частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі

№ 12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, у цій справі судовий збір підлягає сплаті щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підтвердження неможливості сплати судового збору за подання касаційної скарги у повному розмірі щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу заявник надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 14 січня 2022 року № 43/К/60.08 у ОСОБА_1 за період з першого кварталу 2021 року по третій квартал

2021 року інформація про доходи відсутня. Також згідно довідки про доходи заявник знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Запорізькій області (Мелітопольське) та отримує пенсію по інвалідності. Згідно указаної довідки за 2021 рік він отримав дохід у розмірі 21 818 грн.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму

для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -

у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви)

за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 102 грн.

Враховуючи викладене, розмір судового збору становить1 816 грн.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення

від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір

та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення

та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру

або звільнення сторони від сплати судового збору.

Приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, а предметом позову у цій справі є захист трудових прав, суд касаційної інстанції вважає за можливе за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 зменшити суму судового збору, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги, з 1 816 грн 20 коп. до 1 090 грн 90 коп., що відповідає 5 відсоткам розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 08 грудня

2021 року.

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року до 1 090 грн 90 коп.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта