Ухвала

31 березня 2022 року

місто Київ

справа № 466/8921/19

провадження № 61-760ск22

Верховний Суд, діючи у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., дослідив касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_2 у жовтні 2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 листопада 2017 року, та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням від 25 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова задовольнив позов. Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу квартири від 10 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Визнав за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Здійснив розподіл судових витрат.

ОСОБА_2 27 січня 2021 року звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій просила здійснити розподіл судових витрат. Зокрема, стягнути з ОСОБА_1 на користь її, ОСОБА_2 , 17 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 24 968, 50 грн витрат за проведення судової психолого-психіатричної експертизи.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Додатковим рішенням від 17 лютого 2021 рокуШевченківський районний суд м. Львова стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 17 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 24 968, 50 грн витрат за проведення судової психолого-психіатричної експертизи.

Постановою від 25 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 17 лютого 2021 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 13 січня 2022 року засобами поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

Ухвалою від 01 лютого 2022 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу та надав заявнику строк для її виконання.

Від заявника 14 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, надані докази на підтвердження направлення йому копії постанови суду апеляційної інстанції 17 грудня 2021 року та докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій касаційної скарги.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначив підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначив таке:

- суди першої та апеляційної інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 643/3720/15-ц (провадження № 61-18762св19);

- суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що позивачем порушено порядок подачі заяви про намір подати докази на підтвердження понесених судових витрат, така заява не була зроблена до закінчення судових дебатів.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, заявник надав копію супровідного листа та копію конверту, за змістом яких копію постанови Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року заявнику направлено 17 грудня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої наведеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження зазначених рішень, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

ІV. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

До касаційної скарги заявник додав клопотання, у якому просить зупинити виконання додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної та беззаперечної потреби у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання додаткового рішення суду першої інстанції, не повідомив ризики ймовірності настання негативних наслідків із наданням доказів на підтвердження таких обставин, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

V. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року відмовити.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу № 466/8921/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник