Справа № 138/547/22
Провадження №:2-з/138/9/22
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2022 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодова Т.Ю., розглянувши заяву представника позивача адвоката Країла Степана Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Країло С.В. звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 292500,00 грн.

Разом з позовом представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0195, площею 2,2577 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0195, площею 2,2577 га, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 18.04.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір оренди вказаної земельної ділянки. Також, в подальшому сторони домовились про купівлю-продажу даної земельної ділянки, у зв`язку з чим 08.06.2016 ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 кошти в сумі 10000 доларів США у якості оплати вартості предмету купівлі, попередньо домовившись письмово укласти договір купівлі-продажу в майбутньому після скасування мараторію на продаж земель сільськогосподарського призначення. Однак, на даний час ОСОБА_3 всіляко уникає виконання взятого на себе зобов`язання щодо письмового укладення договору купівлі-продажу належної йому земельної ділянки, а також, за попередньою домовленістю зі СТОВ «Прогрес» чинить ОСОБА_2 перешкоди в користуванні вказаною земельною ділянкою. На думку представника позивача продаж відповідачем вказаної земельної ділянки іншим особам під час розгляду вказаної справи грубо порушить законні права та інтереси позивача. За таких підстав представник позивача звернувся з даною заявою, оскільки вказаний спосіб забезпечення спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, а також матеріали цивільної справи, що стосуються даної заяви, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Разом із тим, заявлений представником позивача захід забезпечення позову, а саме накладення арешту на належну відповідачу земельну ділянку, не відповідає критеріям адекватності та співмірності, оскільки, як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, спір між сторонами виник унаслідок безпідставного отримання відповідачем грошових коштів в сумі 10000 доларів США, що еквівалентно 292500,00 грн., а предметом спору є стягнення з відповідача вказаних коштів. В той же час представник позивача в заяві про забезпечення позову зазначає, що відповідачу належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0195 площею 2,2577, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, однак доказів на підтвердження вартості даної земельної ділянки до заяви не додано.

Крім того, не надано суду і будь-яких доказів відсутності у відповідача іншого майна та доходів, доказів неможливості чи ускладнення виконання судового рішення з повернення грошових коштів у даній справі в разі задоволення позову, а також, зокрема, не доведено обґрунтованості накладення арешту на вказаний заявником об`єкт нерухомості.

Суд також зазначає, що сама по собі наявність у відповідача речових прав на майно не може свідчити про наявність достатніх правових підстав для забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на відповідне майно, оскільки вказаний захід забезпечення позову виключає можливість здійснення таким власником, зокрема, правомочностей щодо володіння та користування своєю власністю, що є крайньою мірою судового примусу і може застосовуватись у виняткових випадках, наявність яких заявником доведено не було.

Проаналізувавши співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, суд зазначає, що представником позивача не представлено належних доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, зокрема вчинення відповідачем дій, що можуть призвести до ускладнення виконання судового рішення.

Крім того, представник позивача припускаючи ймовірність відчуження відповідачем майна, на яке просить накласти арешт, не надає доказів на підтвердження вказаних обставин, як і не додає докази того, що він є орендарем вказаної земельної ділянки, а саме витяг з Державного реєстру речових прав щодо реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки за позивачем.

За таких обставин, а також враховуючи, що представником позивача не наведено достатніх правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає

За викладених підстав та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Країла Степана Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Холодова