Справа № 159/400/22
Провадження № 2-о/159/45/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

25 січня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , встановлення факту прийняття заявником спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ковелі.

Стислий зміст вимог заявника.

В обґрунтування вимог заяви про встановлення факту прийняття спадщини вказує, що 26 грудня 1994 року фондом комунального майна Ковельської міської Ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 (заявнику), ОСОБА_3 (батькові заявниці), ОСОБА_5 (матері заявниці), ОСОБА_6 (сину заявниці), ОСОБА_2 (брату заявниці), ОСОБА_7 (невістці заявниці), ОСОБА_8 (племіннику заявниці). ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявниці ОСОБА_3 помер, який з 03.03.2995 і по день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , хоча фактично постійно проживав з моменту отримання житла без реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 разом із заявницею. Право на спадщину за законом після смерті батька мають заявниця та заінтересована особа ОСОБА_2 , як діти спадкодавця (батько заявниці ОСОБА_3 був з дружиною ОСОБА_5 розлучений).

Заявник вказала, що вона прийняла, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, а саме проживала разом із батьком в квартирі АДРЕСА_1 , після його смерті забрала особисті речі батька та його майно. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька їй було відмовлено у його видачі, у зв`язку з необхідністю підтвердження факту прийняття спадщини. Оскільки заявниця не в змозі реалізувати належні їй спадкові права, тому просить встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилась після смерті батька.

Стислий виклад позиції інших учасників справи.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у своїй заяві від 05.04.2022 вказав про відсутність заперечень з приводу заяви ОСОБА_1 .

Рух справи в суді.

Заява надійшла до суду 25.11.2022.

31.01.2022 відкрито провадження у справі з викликом учасників судового розгляду на 01.03.2022, відкладено на 05.04.2022.

02.02.2022 в Ковельську державну нотаріальну контору направлено запит про надання інформаційної довідки із Спадкового реєстру, яка надійшла до суду 11.02.2022.

В судове засідання 05.04.2022 учасники розгляду справи не з`явились.

Заявник та заінтересована особа подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Фактичні обставини, встановлені судом.

Наведені представником заявника обставини підтверджені наступними доказами у справі.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 30.01.1971; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 04.05.1994, з якого вбачається, що заявник уклала шлюб з ОСОБА_9 , змінила прізвище на « ОСОБА_10 », але 04.05.1994 шлюб розірвала; а також свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що заявник 23.02.2004 уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

Батьки заявниці ОСОБА_3 та ОСОБА_5 05 березня 1996 року розлучились, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 05.03.1996 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ковеля Волинської області.

Батько заявниці ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 видане 12.08.1996 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ковель, Волинської області).

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 грудня 1994 року фондом комунального майна Ковельської міської Ради народних депутатів квартира АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 (заявнику), ОСОБА_3 (батькові заявниці), ОСОБА_5 (матері заявниці), ОСОБА_6 (сину заявниці), ОСОБА_2 (брату заявниці), ОСОБА_7 (невістці заявниці), ОСОБА_8 (племіннику заявниці). Право власності на квартиру зареєстровано в КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» у реєстрову книгу №9283.

Батько заявниці ОСОБА_3 з 03.03.1995 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою РЖКП-1 м. Ковель від 17.02.2019, однак фактично проживав у квартирі АДРЕСА_1 разом із заявником. Дана обставина не заперечується заінтересованою особою ОСОБА_2 та підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 01.03.2022.

На теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані заявник та її син ОСОБА_6 , що підтверджується будинковою книгою на вказане домоволодіння.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно з статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (частина перша статті 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

В судовому засіданні встановлено, що заявник та заінтересована особа - ОСОБА_2 є дітьми спадкодавця, а тому є спадкоємцями першої черги за законом. Батьки заявниці розлучились 05.03.1996, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Згідно з повідомленням Ковельської державної нотаріальної контори №247/01-16 від 08.02.2022, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяви про прийняття спадщини не надходили і спадкова справа не заводилась.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно статті 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що право на спадщину після смерті ОСОБА_3 окрім заявника має заінтересована особа - ОСОБА_2 , який подав заяву про відсутність заперечень з приводу заявлених вимог. А отже спору щодо спадкового майна немає.

Таким чином вказаний факт може бути встановлений судом в порядку окремого провадження.

Під час розгляду справи встановлено, що заявник на момент смерті спадкодавця проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , частка в якому входить до складу спадкового майна, а тому після смерті спадкодавця здійснювала управління та користування вказаним майном.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , так як вступила в оперативне управління спадковим майном, а тому вимоги заяви про встановлення факту прийняття спадщини підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати згідно поданої заяви слід залишити за заявником.

Керуючись статтями 524,548,549 ЦК України в редакції 1963 року, статтями 13, 258-259, 263-265, 268, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Ковель Волинської області.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 05.02.1997 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 05.04.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА