ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м.Суми

Справа №591/5986/21

Номер провадження 22-ц/816/508/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

сторони:

позивач - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2022 року, ухвалене у складі судді Клименко А.Я., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 24 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулося до суду за допомогою засобів поштового зв`язку з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 21 березня 2021 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Шевроле, д. н. з. НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ, д. н. з. НОМЕР_2 внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми від 07.04.2020 дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху. Окрім того, постановою про накладення адміністративного стягнення встановлено, що відповідач 21.03.2021 керував транспортним засобом Шевроле, д. н. з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант»згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого транспортного засобу ВАЗ, д. н. з. НОМЕР_3 звернувся до страхової компанії, яка застрахувала в добровільному порядку вказаний автомобіль за договором майнового страхування, а саме до АТ СГ «ТАС» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування.

Вказана страхова компанія, в рамках та на виконання укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту виплатила страхове відшкодування у загальному розмірі 29231,23 грн, та в свою чергу звернулася до позивача в порядку суброгації. Відповідно до пред`явленої заяви про страхове відшкодування та документів, що до неї було додано, керуючись нормами чинного законодавства, та з врахуванням п. 36.2, ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем було виплачено 28731,23 грн страхового відшкодування.

Посилається на те, що відповідно до підпунктів б); г') пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на суму 28731,23 грн, тому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» вказані грошові кошти, а також судові витрати.

Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 21 січня 2022 року у задоволенні позову ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовив у зв`язку з необгрунтованістю.

Стягнув з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 17750 грн.

В апеляційній скарзі представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» - адвокат Білинова А.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалите нове, яким позов ТДВ СК «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Здійснити розподіл судових витрат.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції зовсім нічого не зазначив про основну підставу позову, а саме керування відповідачем транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Посилається на підпункт б) пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який не було враховано судом, та зазначає, що відповідачем не спростовано доводів щодо накладення на нього штрафу за керування транспортним засобом Шевроле, д. н. з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, а отже вважає ці обставини є доведеними належними доказами.

Також зазначає, що витрати на правову допомогу, які стягнув суд з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь відповідача, порівняно з ціною позову та складністю справи є не співрозмірними та достатньо завищеними.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в процесі слухання справи судом не встановлено та позивачем не доведено, що відсутність письмового повідомлення про ДТП призвела до необґрунтованих виплат, здійснених позивачем, а тому підстави для відшкодування шкоди в порядку регресу відсутні.

Проте погодитися з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову не можна, так як суд дійшов його з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2020 року близько 07-55 год. в м. Суми по вул. Героїв Крут, в районі будинку 39, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Шевроле, д. н. з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , перед зміною напрямку руху, не впевнився в безпечності свого маневру, здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ-217030 д. н. з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України (а. с. 15; 62-63).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (62-63). Крім того постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21 березня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 21 березня 2020 року керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП. За вказане правопорушення на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а. с. 61).

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а. с. 16-32; 40-55).

Вказані обставини, які підтверджуються відповідними постановами, відповідачем не заперечуються і не спростовуються.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Шевроле, д. н. з. НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АО/5905671 від 17.09.2019 - а. с. 13).

Власник пошкодженого транспортного засобу ВАЗ, д. н. з. НОМЕР_3 звернувся до страхової компанії, яка застрахувала в добровільному порядку вказаний автомобіль за договором майнового страхування, а саме до АТ СГ «ТАС» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 33-39; 56-60).

Вказана страхова компанія, в рамках та на виконання укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту виплатила страхове відшкодування у загальному розмірі 29231,23 грн за пошкоджений транспортний засіб ВАЗ, д. н. з. НОМЕР_3 (а. с. 56-60), та в свою чергу звернулася до позивача в порядку суброгації. ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило АТ СГ «ТАС» 28731,23 грн страхового відшкодування (а. с. 64-66).

Відповідно до п. п. б, г' ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог послався лише на одну підставу позову - неповідомлення у встановлені строки страховика про настання ДТП. Вказаній підставі надав оцінку і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, дійшовши висновку, що вона не є підставою для стягнення із страхувальника (водія) страхового відшкодування в порядку регресу, якщо страховик мав можливість перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Проте судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінку тій обставині, що відповідач на момент скоєння ДТП керував автомобілем Шевроле, д. н. з. НОМЕР_1 без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, хоча ТДВ СК «Альфа-Гарант» зазначив її основною підставою позову та надав належні докази на її підтвердження, а також докази на підтвердження здійснення сплати страхового відшкодування.

Вказану обставину відповідач не заперечив у відзиві на позовну заяву і не спростовував її будь-якими доказами.

Отже, на підставі п. б ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позов ТДВ СК «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу сплаченого страхового відшкодування в розмірі 28731,23 грн підлягає задоволенню.

Таким чином на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2270 грн, за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 3405 грн. Також позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. На підтвердження цих витрат позивачем надано відповідні документальні докази: витяг з договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року; платіжне доручення про оплату послуг адвоката; акт прийому-передачі наданої правничої допомоги; детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги (а. с. 67-75).

Отже, у зв`язку із наявністю підстав для задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору та професійної правничої допомоги в загальній сумі 10675 грн.

Враховуючи ціну позову, дана справа відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п.1, п. 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» грошові кошти в розмірі 28731 гривня 23 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» судові витрати в сумі 10675 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - Т. А. Левченко

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко