Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2022 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Черкаське лісове господарство» про визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Шимановський Артем Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 01.12.2017 року на підставі договорів купівлі-продажу позивач придбав у ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими спорудами (житловий будинок літ. «А-2», підвал «пд»), який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Зазначений об`єкт нерухомості розташований на присадибній ділянці, згідно плану встановлених меж, розташований на земельній ділянці розміром 0,24 га. Спірна земельна ділянка розташована на земельній ділянці лісового фонду України, на території відповідача ДП «Черкаський Лісгосп».

Позивач 03.12.2021 року звернувся до відповідача про отримання нотаріально посвідченої згоди на вилучення частини вище зазначеної земельної ділянки, на який розташований будинок з господарськими спорудами, проте йому було відмовлено в задоволенні його заяви щодо надання нотаріальної згоди на вилучення частини земельної ділянки, оскільки вказана земельна ділянка відповідно до матеріалів лісовпорядкування перебуває у користуванні відповідача, а також відмовлено в наданні нотаріальної згоди на вилучення частини земельної ділянки.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить суд визнати за ОСОБА_1 право на оформлення у власність 0.24 га частини земельної ділянки, на якій розташоване майно ОСОБА_1 : житловий будинок з господарськими спорудами (житловий будинок літ. «А-2», підвал «пд»), який знаходиться в АДРЕСА_1 , без нотаріально посвідченої згоди землекористувача державне підприємство «Черкаське лісове господарство» на вилучення із користування.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 18.03.2021 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву від відповідача до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

01.12.2017 року на підставі договорів купівлі-продажу від 01.12.2017 року №1-3556 та №1-3558 позивач придбав у ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими спорудами (житловий будинок літ. «А-2», підвал «пд»), який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Зазначений об`єкт нерухомості розташований в лісовому масиві на земельній ділянці площею 360,9964 га, кадастровий номер :02:001:0262, яка згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку перебуває у постійному користуванні відповідача ДП «Черкаський лісгосп».

Позивач 03.12.2021 року звернувся до відповідача про отримання нотаріально посвідченої згоди на вилучення частини вище зазначеної земельної ділянки, на який розташований будинок з господарськими спорудами.

13.12.2021 року позивач отримав відповідь ДП «Черкаський лісгосп» № 797/01, якою ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні його заяви щодо надання нотаріальної згоди на вилучення частини земельної ділянки, оскільки вказана земельна ділянка відповідно до матеріалів лісовпорядкування перебуває у користуванні відповідача.

Відповідно до ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України в постановах №6-253цс16 від 13.04.2016 року та № 6-2225цс16 від 12.10.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЛК України, у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування.

Відповідно до ст. 1 ЛК України, лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі. Лісові ділянки можуть бути вкриті лісовою рослинністю, а також постійно або тимчасово не вкриті лісовою рослинністю (внаслідок неоднорідності лісових природних комплексів, лісогосподарської діяльності або стихійного лиха тощо). До не вкритих лісовою рослинністю лісових ділянок належать лісові ділянки, зайняті незімкнутими лісовими культурами, лісовими розсадниками і плантаціями, а також лісовими шляхами та просіками, лісовими протипожежними розривами, лісовими осушувальними канавами і дренажними системами. Земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

Статтею 5 ЛК України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами (житловий будинок літ. «А-2», підвал «пд»), за адресою АДРЕСА_1 , не має ознак визначених ст.ст. 1 та 5 ЛК України, а тому не є земельною лісовою ділянкою і не відноситься до земель лісогосподарського призначення. На ній відсутні лісові насадження, лісові культури, розсадники і плантації, лісові шляхи та просіки, протипожежні розриви, осушувальні канави і дренажні системи. На вказаній земельній ділянці виключно розташований житловий будинок, який перебуває у приватній власності.

Згідно даних Державного земельного кадастру, ДП «Черкаський лісгосп» проведено заходи лісовпорядкування, сформовано земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 360,9964 га, кадастровий номер :02:001:0262, до складу якої не ввійшла земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно позивача.

Вказане також підтверджується планом встановлення меж земельної ділянки, розробленим ФОП ОСОБА_3 , який був наданий позивачем.

Цільове призначення земельних ділянок визначається проектами землеустрою та згідно ст.ст. 19, 20 ЗК України. За таких обставин, земельна ділянка, на якій розташоване майно позивача, так яка ще не сформована та не зареєстрована, не віднесена до жодної категорії земель, а тому, відповідно, не має цільового призначення.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Черкаське лісове господарство» про визнання права на оформлення у власність 0.24 га частини земельної ділянки, на якій розташоване майно ОСОБА_1 , а саме житловий будинок з господарськими спорудами (житловий будинок літ. «А-2», підвал «пд»), який знаходиться в АДРЕСА_1 , без нотаріально посвідченої згоди землекористувача державне підприємство «Черкаське лісове господарство» на вилучення із користування, є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що позивачем не ставиться вимога про стягнення із відповідача на його користь судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 20, 162, 164 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на оформлення у власність 0.24 га частини земельної ділянки, на якій розташоване майно ОСОБА_1 : житловий будинок з господарськими спорудами (житловий будинок літ. «А-2», підвал «пд»), який знаходиться в АДРЕСА_1 , без нотаріально посвідченої згоди землекористувача державне підприємство «Черкаське лісове господарство» на вилучення із користування.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Черкаського апеляційного суду безпосередньо або через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський