Провадження №2-др/447/4/22
Справа №447/3941/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВЕ)

29.03.2022 Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бачуна О.І.

за участю секретаря судового засідання Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві, Львівської області заяву представника відповідача - адвоката Ратича Т.М. про ухвалення додаткового рішення у справі №447/3941/21,

встановив:

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 15.03.2022 у справі №447/3941/21 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - залишити без розгляду.

В ухвалі суду визначено представнику відповідачу ОСОБА_4 п`ятиденний строк з дня отримання копії судового рішення для заявлення вимог про компенсацію витрат.

Представник відповідача - адвокат Ратич Т.М. 24.03.2022 подав до суду клопотання про долучення до справи доказів витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката.

Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України).

Суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки мотиви суду стосовно позовних вимог, підстав та предмету позову у справі наведені у повному тексті рішення суду, а додаткове рішення стосується розподілу судових витрат, порядок розподілу яких чітко визначений законом, а сторони з цього приводу висловились в процесі судового розгляду.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місце знаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст.137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ст.141 ЦПК України).

Як встановлено судом, між відповідачем ОСОБА_3 та адвокатом Ратич Т.М. укладено Договір про надання правової допомоги №05/22 від 10.01.2022 року .

Відповідно до Договору про надану правову допомогу №05/22 від 10.01.2022 загальна вартість послуг, наданих адвокатом становить 18000,00 гривень.

Суть правової допомоги наданої адвокатом Ратич Т.М. полягає в складання адвокатом відзиву на позовну заяву та участі у судових засіданнях.

Вказана сума не була перераховано адвокату Ратичу Т.М., оскільки вартість послуг визначених у Договорі сплачується адвокату протягом 30 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є не належно обґрунтованою, такою, що не в повній мірі відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає частковому відшкодуванню .

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, оскільки за заявою позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовну заяву залишено без розгляду, а адвокат Ратич Т.М. представляв інтереси відповідача, тому слід стягнути з позивачів на користь відповідача судові витрати, які включають витрати на професійну правничу допомогу, які пропорційно до задоволених позовних вимог та складності справи, що становлять 4000,00 гривень.

Враховуючи те, що при ухваленні судового рішення не було вирішено питання про стягнення з позивача витрат на правову допомогу, позов залишено без розгляду, а відповідач підтвердив надані йому адвокатські послуги (витрати на правничу допомогу), суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, із урахування складності справи та затраченого адвокатом часу, що становить суму 4000,00 гривень.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву адвоката Ратича Тараса Михайловича - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №447/3941/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу, що понесені у зв`язку із розглядом справи №447/3941/21 в розмірі 4 000 ( чотири тисячі ) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана учасниками справи до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бачун О. І.