Справа № 461/7877/21 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/3914/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Заступника керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської обласної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування до місцевого бюджету м. Львова витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2021 року Галицька окружна прокуратура міста Львова Львівської обласної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Львівської міської ради, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з ОСОБА_1 до місцевого бюджету м. Львова, понесені Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» витрати в розмірі 2 952,02 грн на лікування потерпілого ОСОБА_2 .

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської обласної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування до місцевого бюджету м. Львова витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального провадження визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив Заступник керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради.

Вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що потерпілий ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні ортопедії та травматології Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» з 17.11.2020 по 23.11.2020 року і на його лікування було витрачено 2 952,02 грн, які на час звернення з даним позовом не відшкодовані. Суд першої інстанції не врахував положення п.2 та п. 6 ст.5 Закону України «Про судовий збір», який вказує на звільнення позивачів від сплати судового збору в усіх судових інстанціях під час розгляду справ про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, та у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Дана справа стосується саме відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами справи. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції посилався на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 462/375/17. Вважає, що така постанова не може бути взята до уваги, оскільки в даній справі прокурор звернувся до суду з позовом саме в інтересах Львівської міської ради, до повноважень якої входить наповнення міського бюджету, про стягнення витрат комунальних закладів охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину, а «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» відноситься до відділу охорони здоров`я Львівської міської ради та зазнала витрат на лікування осіб, що потерпіли від злочину. Враховуючи наведене, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, зокрема п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Крім того, зазначає, що прокурор звернувся до суду саме в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування - Львівської міської ради, яка є позивачем та на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, Галицька окружна прокуратура міста Львова Львівської обласної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Львівської міської ради, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача до місцевого бюджету м. Львова, понесені Комунальним некомерційним підприємством Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова витрати в розмірі 2 952,02 грн на лікування потерпілого ОСОБА_2 .

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 24 вересня 2021 року позовну заяву Галицької окружної прокуратури міста Львова було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме для надання квитанції про сплату судового збору у розмірі 2270 грн, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

05.10.2021 року керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова на виконання вимог ухвали Галицького районного суду міста Львова від 24 вересня 2021 року подав заяву, у якій зазначив, що відповідно до п.п. 2,6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали Галицького районного суду міста Львова від 24 вересня 2021 року позивачем не виконано, недоліки позовної заяви не усунуто, оскільки не долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору за звернення до суду з даним позовом у той час, коли підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, виходячи з наступних мотивів.

У статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається Законом України «Про судовий збір».

За змістом п.п. 2, 6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах: про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача витрати на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення - ОСОБА_2 в розмірі 2 952,02 грн.

При цьому, матеріалами справи встановлено, що позивачу - Львівській міській раді не завдано збитків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки потерпілим в даному випадку є ОСОБА_2 , а не позивач, який витратив кошти на його лікування.

Отже, Львівська міська рада, в інтересах якої прокуратурою заявлено позов, не відноситься до жодної категорії осіб, що згідно зі статтею 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17 січня 2019 року у справі № 462/375/17, яка вірно врахована судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 28 березня 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської радизалишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 березня 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О.Я. Мельничук