Справа № 333/7205/21
Провадження №2/333/1210/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Бобко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2021 року ОСОБА_3 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу вказаної справи від 13.10.2021 року головуючим у справі було визначено суддю ОСОБА_5

У зв`язку із звільненням ОСОБА_5 з посади судді у відставку, 31.10.2021 року було призначено повторний автоматичний розподіл вказаної справи і головуючим визначено Холода Р.С.

Ухвалою від 01.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_3 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 18.04.2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сумісне життя з ОСОБА_4 не склалось та фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2020 року.

Після припинення шлюбних відносин неповнолітній ОСОБА_6 залишився проживати з позивачем.

Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 300-500 грн., що є недостатнім для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку. На дитину щомісячно позивач витрачає близько 10 000 грн.

З цих підстав, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із щорічною індексацією відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду.

26.11.2021 року від представника відповідача - ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_4 лише частково визнає позов, а саме: 1309 грн. щомісячно, що є 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. При цьому, представник відповідача вказує, що позов є неаргументованим та непосильним для ОСОБА_4 . Щомісячні витрати на дитину у сумі 10 000 грн. жодним чином не доведені матеріалами, долученими до позовної заяви.

На цей час відповідач може сплачувати лише зазначену у відзиві суму, так як не має роботи, тому що 15.10.2021 року ОСОБА_4 було звільнено з роботи. Після звільнення останній захворів на коронавірусну хворобу, проходив лікування, у зв`язку з чим досі не зміг знайти інше місце роботи. Крім того, у відповідача на утриманні мається непрацездатна самотня матір - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стосовно витрат дитини на лікування, як обґрунтування щомісячних аліментних зобов`язань у сумі 5000 грн., то на думку представника відповідача їх необхідно стягувати окремим рішенням суду як додаткові витрати на утримання дитини, що не є аліментами.

06.12.2021 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_3 на відзив на позовну заяву, в якій остання зазначила, що відповідач за період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року на утримання дитини надав, приблизно 5 000 грн., що становить по 450 грн. щомісячно і є нижчою сумою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Тобто, таким чином ОСОБА_4 ігнорує обов`язок утримувати спільну дитину. Крім того, їй стало відомо, що відповідач на цей час працевлаштувався за кордоном - у Чехії, де отримує, приблизно 1000 Євро на місяць, тому він має можливість сплачувати аліменти у сумі, вказаній у позові.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив суд їх задовольнити. Додатково зазначив, що відповідач з дитиною проживає в орендованій квартирі, на яку щомісячно витрачається сума у розмірі 5000 - 7000 грн. з оплатою комунальних послуг. ОСОБА_3 працює в рекламного агентстві, де отримує заробітну плату у розмірі від 10 до 15000 грн. щомісячно. Також, дитина після операції отримує підтримуючу терапію, на які також витрачаються певні грошові кошти.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 1309 грн., тобто суму, що відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Додатково повідомила, що дійсно відповідач на цей час працює у Чехії на будівництві та інших доходів не має.

У подальшому, сторони намагалися дійти до розміру суми аліментів, яка б влаштовувала і позивача і відповідача у даному випадку, проте дійти до такої суми останні не змогли. Водночас, представник відповідача зазначила, що при спілкуванні зі стороною позивача ОСОБА_4 зазначав, що враховуючи отримання роботи, він має можливість сплачувати щомісячно аліменти у сумі 3000 грн., але не більше. Проте, так як ОСОБА_3 не погодилася на вказану суму, то ОСОБА_2 просила суд задовольнити позов лише частково - у сумі, що дорівнює 50 відсоткам прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На підставі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що 18.04.2009 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис №166.

Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.08.2009 року серії НОМЕР_4 , актовий запис №836.

Неповнолітній ОСОБА_6 проживає з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою за підписом голови ЖБК №287 «Радіоприлад-16» від 11.10.2021 року №1.

Як вбачається із змісту прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_3 просить суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2022 року складає 2 618 гривень.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має задовільний стан здоров`я, що дозволяє йому працювати на будівництві, інших дітей на утриманні не має. Факт утримання своєї матері, на думку суду, не є доведеним. Крім того, суд враховує, що представник відповідача вказувала, що ОСОБА_4 має можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина у сумі 3000 грн.

Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить його належне утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, а також часткового визнання відповідачем позову, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13.10.2021 року, оскільки, на підставі ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 223, 258, 259, 265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст. 182, 184, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13.10.2021 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 )в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 25.02.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод