Провадження №2/523/3192/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
"18" січня 2022 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Дяченко В.Г.,
секретар судового засідання - Єпутатова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ПАТ НАСК «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ПАТ НАСК «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат в розмірі 12 052 гривні 70 копійок та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору.
Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 листопада 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано механічних пошкоджень.
На дату скоєння дорожньо-транспортної пригодиводій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Власником автомобіля «Subaru», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 24.12.2019 укладено договір страхування з ПАТ НАСК «ОРАНТА» № АП 0061508, предметом якого є зазначений транспортний засіб.
Вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля «Subaru», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,склала 12 052 гривні 70 копійок.
Зазначена шкода особисто Відповідачем потерпілому не відшкодована.
Представник позивача надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи провести за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Жодних заяв, клопотань чи відзиву на адресу суду не надавала.
Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 22.11.2020 року о 19 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля буд. 283 по вул. Миколаївська дорога в м. Одеса, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Subaru», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода та вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно п.5, ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
П.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 зі змінами та доповненнями зазначає, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених ст.456 ЦК. А п.4 Постанови вказує, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності, тощо).
На дату скоєння дорожньо-транспортної пригодиводій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.01.2021, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Як передбачено ч.1, ст.5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Частина 1, ст.6 цього ж Закону зазначає, що оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. А ч.2, ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» продовжує, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
У відповідності до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
У відповідності до пункту 34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Зазначена шкода особисто Відповідачем потерпілому не відшкодована.
ПАТ НАСК «ОРАНТА» 04.12.2020 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі ОСОБА_3 , в розмірі 12 052 гривні 70 копійок.
Згідно з п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
10.02.2021 року Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» звернулась до відповідача з регресною вимогою №08-03-14/1-04/1405.
27.05.2021 року боржнику було направлено досудове попередження №08-03-14/1-04/5044.
Станом на дату подання позовної заяви, відповідачем заборгованість не сплачена.
За ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України, також, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в регресному порядку підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно із ст.141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі позовної заяви позивачем.
Керуючись ст. ст. 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10-13, 76- 81, 95, 141, 223, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-283, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ПАТ НАСК «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Повне судове рішення складено 18.01.2022 року.
Суддя: