РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 року

м. Рівне

Справа № 568/1583/18

Провадження № 22-ц/4815/381/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради

Дубенського району Рівненської області,

відповідач - Ситненський ліцей Крупецької сільської ради Дубенського району

Рівненської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області та ОСОБА_1 на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2021 року у складі судді Троцюк В. О., ухвалене в м. Радивилів Рівненської області о 16 годині 45 хвилини, повний текст рішення складено 08 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району Рівненської області, Ситненської гімназії Крупецької сільської Ради Радивилівського району Рівненської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідно до наказу відділу освіти Радивилівської районної державної адміністрації від 16.11.2016 року №206-к «Про призначення ОСОБА_1 », його було прийнято на роботу на посаду вчителя фізичної культури Ситненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за сумісництвом з 17.11.2016 року. Відповідно до наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради від 13.11.2017 року №126-к його було звільнено з посади вчителя-сумісника Ситненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Крупецької сільської ради на підставі ст.43-1 КЗпП України. Підставою звільнення стали наказ Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 12.09.2017 року «Про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 вчителя-сумісника Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів» та подання директора Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів Крупецької сільської ради від 13.11.2017 року №75. Позивач вважав, що його звільнення відбулось без дотримання встановленого законом порядку та без зазначення в наказу суті звільнення. Окрім того, звільнення його відбулося на підставі подання директора школи та наказу про його звільнення, який винесено начальником відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради, в той час як відповідно до Закону України «Про загальну середню освіту» (із змінами від 05.09.2017 року), повноваження щодо звільнення педагогічних працівників закладу загальної середньої освіти призначаються на посади та звільняються з посад керівником цього закладу, тобто директором школи. Також, позивач вказує, що з наказом про його звільнення його не було ознайомлено та всупереч вимогам законодавства йому не була вручена його копія. Звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, просив визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району №126-к від 13.11.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити його на посаді вчителя фізичної культури за сумісництвом з 13.11.2017 року, стягнути з Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2021 року вказаний позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ начальника відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району Рівненської області Сови М. М. №126-к від 13.11.2017 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади вчителя фізичної культури за сумісництвом Ситненського ліцею Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя фізичної культури за сумісництвом Ситненського ліцею Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області із 14.11.2017 року. Стягнуто з Відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.11.2017 року по 02.11.2021 рік в розмірі 94 421 гривню 93 копійок. Вказана суму визначено без утримання прибуткового податку та обов`язкових платежів. Стягнуто з Відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, що полягають у сплаті судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що відповідачами у справі - Відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району Рівненської області, Ситненської гімназії Крупецької сільської Ради Радивилівського району Рівненської області - допущено порушення трудового законодавства в частині процедури звільнення працівника закладу освіти, яка визначена положеннями ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту», у зв`язку з чим таке порушення трудових прав відновлене шляхом поновлення його на роботі. Часткове задоволення позову обґрунтоване тим, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, який відповідно до ст. 235 КЗпП України, підлягає стягненню на користь поновленого на роботі працівника, позивачем обрахований помилково, виходячи із заробітної плати не за останні два місяці перед звільненням, як це чітко передбачено законом, а з розрахунку заробітку на момент ухвалення судового рішення про поновлення на роботі.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області та ОСОБА_1 оскаржили його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції в частині стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 14.11.2017 року по 02.11.2021 року суперечливим, таким, що не відповідає нормам трудового законодавства та фактичним обставинам справи. Пояснює, що суд зробив розрахунок середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, виходячи із шестигодинного тижневого навантаження та посадового окладу на день звільнення в розмірі 1 987,83 грн. без урахування коригую чого коефіцієнту у зв`язку з підвищенням посадового окладу в цей період. Додає, що суд не врахував що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів, а також за рішеннями, передбаченими у колективних договорах, як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються під час обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти їх підвищення відповідно до п. 10 Порядку № 100, лист Мінсоцполітики від 11.03.2016р. № 11/13/84-16. Зазначає, що на момент звільнення (13.11.2017 року) його середній заробіток становив 1 987,83 грн, тоді як станом на дату ухвалення судом оскаржуваного рішення (02.11.2021 року) він склав 3 648,30 грн., і саме така середня заробітна плата мала використовуватися в розрахунках із додавання коригуючого коефіцієнта 1,84. Згідно розрахунків позивача за час вимушеного прогулу з 13.11.2017 року по 02.11.2021 року середній заробіток, який належить до стягнення, складає 173 780,65 грн.. З наведених міркувань просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 14.11.2017 року по 02.11.2021 року в розмірі 94 421,93 грн. змінити, та стягнути на його користь за цей період 173 780,65 грн., в решті залишивши оскаржуване судове рішення без зміни. Також просить стягнути на його користь судові витрати, включаючи понесений судовий збір та витрати на правничу допомогу.

У своїй апеляційній скарзі Відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області вважає рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог безпідставним, незаконним, таким, що суперечить нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи. Пояснює, що позивач працював за сумісництвом у Ситненській ЗОШ І-ІІІ ст.. вчителем фізичної культури за сумісництвом та отримував заробітну плату за фактично відпрацьовані голини. Додає, що з червня 2017 року він фактично не викладав своїх годин, а з 01.09.2017 року не був включений до довідки про розподіл педагогічного навантаження, тарифікаційні списки, які визначають фонд оплати праці на місяць по закладу освіти. Зазначає, що позивач був звільнений з роботи у зв`язку з тим, що основний працівник освітнього закладу був забезпечений годинами., а для працівника за сумісництвом годин не було. Покликається на Постанову КМ України № 145 від 03.04.1993 року «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», яка визначає, що оплата праці сумісників проводиться за фактично виконану роботу. Доводить, що ОСОБА_1 працював на посаді вчителя фізкультури до 13.11.2017 року та отримував заробітну плату за фактично відпрацьовані години - 6 годин на тиждень при 18-годинному робочому тижні, фактично виконуючи 33% ставки посадового окладу. Стверджує, що з червня 2017 року цим працівником фактичні годин не викладалися, а тому відсутні підстави для нарахування йому заробітку. З наведених міркувань просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині стягнення з Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 14.11.2017 року по 02.11.2021 року в сумі 94 421,93 грн.

У поданому на апеляційну скаргу Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області відзиві ОСОБА_1 вважає її безпідставною та просить відхилити, натомість задовольнивши вимоги його апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах.

Наказом відділу освіти Радивилівської районної державної адміністрації №206-к від 16.11.2016 року «Про призначення ОСОБА_1 » призначено ОСОБА_1 , тренера-викладача комплексної дитячо-юнацької спортивної школи, на посаду вчителя фізичної культури Ситненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, за сумісництвом з 17 листопада 2016 року (а.с.17).

Наказом начальника відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району Сови М. М. №168 від 12.09.2017 року «Про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 , вчителя-сумісника Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів» ОСОБА_1 було попереджено про зміну істотних умов праці з 13 листопада 2017 року (а.с.31)

Від підписання зазначеного наказу ОСОБА_1 відмовився, про що Комісією відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Крупецької сільської ради складено відповідний акт (а.с.32)

Директор Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів Фаєвська М. 13.11.2017 року внесла подання начальнику відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради про звільнення ОСОБА_1 вчителя-сумісника із займаної посади з 13.11.2017 року.

Наказом начальника відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської ради Радивилівського району Сови М.М. №126-к від 13.11.2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя-сумісника Ситненської загальноосвітньої школи I-III ступенів з 13.11.2017 року згідно ст.43-1 Кодексу законів про працю України. Підставами наказу про звільнення визначено наказ №168 від 12.09.2017 року та подання директора школи №75 від 13.11.2017 року (а.с. 34).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 5-1 КЗпП України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю. Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (пункт 6 частини 1 статті 5-1 КЗпП України).

Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно зі статтею 21 КЗпП працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної творчої праці, уклавши трудовий договір на одному або одночасно на кількох підприємствах, в установах, організаціях. Це дає змогу працівникам, крім основного трудового договору, укладати трудові договори про роботу за сумісництвом на інших підприємствах. Таких договорів працівник може укласти кілька, тобто працювати за сумісництвом він може не на одному підприємстві.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту», в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, заступник керівника, педагогічні та інші працівники закладу загальної середньої освіти призначаються на посади та звільняються з посад керівником цього закладу.

Оскільки звільнення ОСОБА_1 відбулося на підставі подання № 75 від 13.11.2017 року директора Ситненської загальноосвітньої школи I-III ступенів Фаєвської М. В. наказом начальника відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської Ради Радивилівського району Сови М. М., тобто всупереч зазначеному положенню Закону, то ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі як такий, чиє звільнення з роботи не мало законної підстави та чиї трудові права і гарантії були порушені.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 не погоджувався із рішенням суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вважаючи його заниженим і обрахованим, виходячи з посадового окладу на день звільнення в розмірі 1 987,83 грн. без урахування коригую чого коефіцієнту у зв`язку з підвищенням посадового окладу в цей період, тоді як, на його думку, розмір середнього заробітку повинен обраховуватися, виходячи з розміру середньої заробітної плати станом на дату ухвалення судом оскаржуваного рішення із додавання коригую чого коефіцієнта 1,84.

Такі доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично.

Так, відповідно до ст. 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування встановлена статтею 235 КЗпП України.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається із довідки відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської ради Радивилівського району №01-20/262 від 28.02.2019 року, посадовий оклад вчителя відповідної категорії, яку позивач займав ОСОБА_1 , на дату його звільнення складав 4075,00 гривень.

ОСОБА_1 отримував заробітку плату за фактично відпрацьовані години: 6 (шість) фактичних годин на тиждень при 18-годинному робочому тижні (а.с.53)

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 , вчителя-сумісника Ситненської ЗОШ І-ІІІ ступенів, його дохід становив у квітні 2017 року - 3 197,20 гривень, у травні 2017 року - 2 179,91 гривень (а.с.30).

Період вимушеного прогулу ОСОБА_1 становить з 14 листопада 2017 року - з наступного робочого дня після дня звільнення з роботи - по день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі - 02 листопада 2021 року. З розрахунку шестигодинного тижневого навантаження та посадового окладу на день звільнення в розмірі 1 987,83 гривень розмір середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу становить 94 421,93 гривень.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що за вказаний період вимушеного прогулу його середній заробіток становить 319 756,33 грн. суперечать наявним у матеріалах справи доказам, зокрема, довідці відділу освіти, культури, туризму та спорту Крупецької сільської ради Радивилівського району №01-20/262 від 28.02.2019 року про розмір посадового окладу позивача на дату його звільнення, а також довідці про доходи позивача у квітні 2017 року та у травні 2017 року - двох останніх місяцях перед звільненням позивача, а тому судом до уваги не беруться.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).

Покликання апеляційної скарги Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області на безпідставність стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заперечення наявності вимушеного прогулу апеляційним судом відхиляються, оскільки встановленими обставинами справи підтверджено факт порушення трудових прав позивача та судом визнано його звільнення незаконним, оскільки відповідачами не дотримано процедури, передбаченої ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту».

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особами, які подали апеляційні скарги, не надано.

За наведених обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржуване рішення постановлене місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.