Справа № 147/1279/21
Провадження № 2/147/94/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

05 квітня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Мудрак А.М.
з участю секретаря Чудак Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
в с т а н о в и в:
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком на АДРЕСА_1 .
В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що вона являється власником житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . В даному будинку з 2013 року за її згодою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , а в 2018 році зареєстрований ОСОБА_3 , які не являються ні членами сім`ї, ні родичами позивача. Більше року вони не проживають у вказаному будинку, не користуються даним житлом. Особистих речей також немає. Добровільно відповідачі зніматись з реєстрації за вищевказаною адресою не бажають, чим порушують права позивача, чинять перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, оскільки реєстрація відповідачів в будинку не дає змоги оформити субсидію.
Ухвалою судді від 10 січня 2022 року в даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, 23 лютого 2022 року подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання призначені на 02 лютого 2022 року, 22 лютого 2022 року, 15 березня 2022 року та 05 квітня 2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи, конверт з повісткою повернутий на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на адресу суду не подав.
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання призначені на 02 лютого 2022 року, 22 лютого 2022 року, 15 березня 2022 року та 05 квітня 2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи, конверт з повісткою повернутий на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на адресу суду не подав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї.

Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналогічну норму містить також ст. 156 ЖК України.

Правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у справі № 6-709цс16, зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь - яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України Верховний Суд України дійшов висновку про те, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що житловий будинок на АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 07.08.2003 (а.с.9) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер витягу 7873077 від 13.08.2013 (а.с.10).

Згідно з копією домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_1 , у вищевказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14 серпня 2013 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 13 червня 2018 року (а.с.11-13).

З акту про встановлення факту проживання ОСОБА_2 від 23.02.2022, складеного старостою Оляницького старостинського округу Горбенко Л.М. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2 дійсно не проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 з 26.09.2021 по даний час(а.с.47).

З акту від 23.02.2022 про встановлення факту проживання ОСОБА_3 , складеного старостою Оляницького старостинського округу Горбенко Л.М. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_3 дійсно не проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Проходить службу в Збройних силах України (а.с.48).

З відповіді другого відділу Гайсинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №428 від 22.03.2022 встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , 2002 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , призваний на строкову військову службу Тростянецьким ОРТЦК та СП 21 квітня 2021 року та відправлений до в/ч НОМЕР_1 м.Одеса Національної гвардії України (а.с.67).

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Відповідно до ч.1, ч.2, п.1 ч.3 ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату особою права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Позивачем в позовній заяві вказано, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тривалий час не проживають у вказаному будинку, місце їх проживання їй невідомо.

Причин поважності відсутності відповідача ОСОБА_2 судом не встановлено, відповідачем не подано до суду доказів протилежного.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється позивачем, що відповідач ОСОБА_3 з 21.04.2021 перебуває на строковій військовій службі, що суд визнає поважною причиною відсутності відповідача ОСОБА_3 понад встановлені строки за місцем реєстрації та проживання. Отже, в задоволенені позову в цій частині слід відмоити.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин, враховуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки він не проживав у жилому будинку понад встановлені строки, без поважних причин, окрім того cудом не встановлено, що йому чиняться перешкоди у користуванні.

Керуючись ст. ст. 247, 259, 265, 268, 280, 284, 289 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Тростянецьким районним судом Вінницької Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 09.06.1999.

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий Тростянецьким РС УДМС України у Вінницькій області 17.08.2018.

Суддя А.М. Мудрак