Справа № 168/118/22
Провадження № 2/168/95/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого -судді Малюти А.В.,

секретаря судового засідання - Сулеви Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 16 травня 1992 року з відповідачем.

Вимоги обґрунтовані тим, що сімейне життя між сторонами не склалось. Зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Шлюб фактично розпався, так як у них різні погляди на життя. Тому просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище « ОСОБА_1 ».

Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ». Судові витрати залишити за нею.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. В тому числі оголошенням на офіційному сайті Старовижівського районного суду.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту частини 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно зі статтею 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що сторони 16 травня 1992 року уклали шлюб, який зареєстрований Старовижівським райвідділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 5 (а.с.8). Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Відносини, які склались між сторонами носять негативний характер. Відсутні спільні інтереси та погляди на подальше спільне життя. Тобто шлюб носить формальний характер. Можливості збереження даного шлюбу немає.

Згідно з викладеними обставинами та з урахуванням вищезазначених норм закону, суд прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження сім`ї є неможливим, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Крім того, статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Бажання позивачки після розірвання шлюбу іменуватись шлюбним прізвищем « ОСОБА_1 » підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Клопотання позивачки про залишення за нею витрат по сплаті судового збору слід задовольнити.

На підставі викладеного, відповідно до статей 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 травня 1992 року Старовижівським райвідділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 5 - розірвати.

Після розірвання шлюбу за позивачкою залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Судові витрати залишити за позивачкою ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Малюта