Справа №173/169/22
Провадження №2/173/322/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв`язку з навчанням,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2022 року до суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням до відповідача ОСОБА_2 , третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3

28.01.2022 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.01.2022 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 22.03.2022 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не поданий.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в твердій грошовій сумі 2 618 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини від 6-ти до 18-років, починаючи з дня подання заяви і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягання ним 23 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з січня по червень 2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_3 .

В свідоцтві про народження сина у графі батько записаний « ОСОБА_2 (відповідач).

19.04.2005 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за її позовом встановлений факт батьківства відповідача по відношенню до дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даним рішенням з відповідача були стягненні аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

30.01.2009 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення за позовом відповідача до неї, про зменшення розміру аліментів та реструктуризацію заборгованості. Згідно даного рішення було зменшено розмір аліментів до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 їх сину виповнилось 18 років та він досяг повноліття. Стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини припинено.

Але їх син продовжує навчатись в 11 класі Верхньодніпровського ліцею № 2, де навчається з 01 вересня 2011 року.

Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Її затрати на навчання сина складаються з придбання для сина одягу, взуття, їжі, підручників, зошитів, книг, оплати послуг Інтернету, оплати у пробному тестуванні з оплати ЗНО, оплати комунальних послуг. В ліцеї для одержувачів освітніх послуг організоване гаряче харчування у вигляді щоденних обідів, які вона оплачувала самостійно. Вона отримує заробітну плату в невеликому розмірі, тому її коштів недостатньо для задоволення необхідних потреб сина в зв`язку з навчанням, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явилась, при поданні позовної заяви заявляла клопотання про розгляд справи у її відсутність. На час розгляду справи позовну заяву не відкликала.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. .

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що сторони в 2003 році перебували в фактичних шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

В свідоцтві про народження сина у графі батько записаний відповідач, ОСОБА_2 .

19.04.2005 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_1 , встановлений факт батьківства відповідача по відношенню до дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даним рішенням з відповідача були стягненні аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином факт батьківства відповідача по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлений за рішенням суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 син сторін досягнув повноліття.

Проте, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує навчання у в 11 класі Верхньодніпровського ліцею № 2, де навчається з 01 вересня 2011 року. по 17.06.2022 року. що підтверджується довідкою навчального закладу.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері і будь-яких заперечень проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері не надав.

В зв`язку навчанням сина позивачка несе витрати пов`язані з витрат придбання для сина одягу, взуття, їжі, підручників, зошитів, книг, оплати послуг Інтернету, оплати у пробному тестуванні з оплати ЗНО, оплати харчування в школі. Таким чином в зв`язку з навчанням син сторін потребує матеріальної допомоги.

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв`язку з навчанням.

Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: Доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надали.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Виходячи з того, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі суд вважає, що аліменти повинні бути стягненні саме в такий спосіб. Оскільки спосіб стягнення аліментів визначається позивачем згідно норм Сімейного кодексу України.

Вирішуючи питання в якому розмірі підлягають стягненню аліменти, суд враховує, що відповідачем не надано доказів про існування обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, передбачених ст. 182 СК України, також судом враховується розмір затрат, які несе позивачка в зв`язку з навчанням сина, той факт, що син сторін ще не здобув середньої освіти, тому не має можливості працювати. В зв`язку з наведеними обставинами суд вважає за можливе стягнути з відповідача на ім`я позивачки аліменти в твердій грошовій сумі 1 500 грн. Стягнення аліментів в даному розмірі з урахуванням обов`язку матері утримувати сина на думку суду буде достатнім для задоволення потреб сина в зв`язку з навчанням.

Оскільки позивачка просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі статтею 184 СК України не передбачено визначення мінімальної межі аліментів, при такому способі їх стягнення.

Крім того, відповідно до ч.1,2,3 ст. 6 СК України - Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

За ст.. 182 СК України мінімальний розмір стягнення аліментів гарантований державою, встановлюється лише стосовно стягнення аліментів на утримання дитини.

Син сторін досяг повноліття, тому мінімальний розмір аліментів на утримання законодавчо не встановлюється. Відповідно вимоги щодо встановлення мінімальної межі стягуваних з відповідача аліментів задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 20.01.2022 року, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з цієї дати і до 17.06.2022 року, тобто до закінчення сином навчання.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 992.40 грн.

На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв`язку з навчанням - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з навчанням твердій грошовій сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., щомісячно, починаючи стягнення з 20 січня 2022 року і до 17 червня 2022 року включно, тобто до закінчення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави в сумі 992.40 грн.

Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений: 22.03.2022 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 30.03.2022 року

Рішення набирає законної сили: 22.04.2022 року.