Справа № 673/655/21
Провадження № 2/673/32/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя Дворнін О.С.

при секретарі судових засідань Ставнічук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за правилами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), що знаходиться на території Галузинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та із житлового будинку, господарських будівель - сарая, що знаходяться у під АДРЕСА_1 . Позивач будучи спадкоємцем за законом звернулася до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, однак державним нотаріусом останній було відмовлено.Відмова нотаріуса пов`язана з тим, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок видане 10.10.1988 року виконкомом Деражнянської районної Ради народних депутатів на ім`я " ОСОБА_5 ", а беручи до уваги правові норми, що діяли на час видачі зазначеного свідоцтва (положення ЦК України РСР 1963 р.) діяли правила колгоспного двору, відповідно до яких, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності (до набранням чинності Закону України «Про власність» 1991 рік), за таких обставин правовстановлюючий документ, свідоцтво про право особистої власності мав бути виданий по 1/4 частці на усіх членів колгоспного двору, а саме на ОСОБА_5 , позивача ОСОБА_1 , на їх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Разом з тим, позивачка стверджує, що їх діти не бажають виділяти частку кожного із житлового будинку, що знаходиться під АДРЕСА_1 та не

заперечують, щоб ОСОБА_1 , була єдиним власником житлового будинку. Враховуючи наведене, позивач просила визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 06.07.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Відповідачі у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та вказала, що заявлені позовні вимоги до відповідачів підтримує повністю із викладених у позовній заяві підстав.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, подавши клопотання про розгляд справи у їх відсутність, в якій позовні вимоги визнали повністю.

Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 28 квітня 2006 року Галузинецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Так, із довідки №166 від 17.04.2019 року, виданої Галузинецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, вбачається, що ОСОБА_5 до дня смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), що знаходиться на території Галузинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та із житлового будинку загальною площею 45.3 м.кв., господарських будівель - сарая, що знаходяться під АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , виданого Галузинецькою сільською радою, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 одружились, після реєстрації одруження їм присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

Так, будучи спадкоємцем першої черги за законом до майна ОСОБА_5 для оформлення своїх спадкових прав, позивачка звернулася до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори. Державним нотаріусом Онищук О.А. 15 грудня 2006 року їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай).

30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок загальною площею 45.3 м.кв., господарської будівлі - сарая, що знаходяться під АДРЕСА_1 . Проте, як вбачається із листа державного нотаріуса №83/02-14 від 30.10.2020 року, останній було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Відмова нотаріуса пов`язана з тим, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок видане 10.10.1988 року виконкомом Деражнянської районної Ради народних депутатів на ім`я " ОСОБА_5 ", а беручи до уваги правові норми, що діяли на час видачі зазначеного свідоцтва (положення ЦК України РСР 1963 р.) діяли правила колгоспного двору, відповідно до яких, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності (до набранням чинності Закону України «Про власність» 1991 рік), за таких обставин правовстановлюючий документ, свідоцтво про право особистої власності мав бути виданий по 1/4 частці на усіх членів колгоспного двору, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як передбачала ст. 120 К України РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 112 цього Кодексу, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Як вбачається із довідки виданої Галузинецькою сільською радою від 03 серпня 2020 року №246 в даному дворі станом на 15.04.1991 року були зареєстровані члени колгоспного двору у складі 3 осіб:

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Враховуючи вище викладене державним нотаріусом позивачу було рекомендовано звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав.

Оскільки діти не бажають виділяти частку кожного із житлового будинку, що знаходиться під АДРЕСА_1 та не заперечують, щоб ОСОБА_1 , була єдиним власником житлового будинку, позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Доказом того, що ОСОБА_5 , був власником вище згаданого житлового будинку підтверджується: свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок виданого 10.10.1988 року, довідкою ГМП «Інвентаризатор» від 18.04.2019 року, оскільки за життя ОСОБА_5 зареєстрував за собою, як за власником, право власності на нерухоме майно.

Невиділена частка кожного із членів колгоспного двору знаходить своє підтвердження із довідки №246, виданою Галузинецькою сільською радою.

Ст. 563 ЦК України РСР зазначає, в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається.

Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу.

Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Згідно ст. 560 ЦК України РСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави.

Відповідно до 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво. На підтвердження чого від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні правовстановлюючі та інші документи, які необхідні для видачі такого свідоцтва.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 (п. 23) «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Неможливість належного оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 породжує невизначеність у правах позивача, як спадкоємця, позбавляє можливості в повному об`ємі володіти, користуватися, розпоряджатися успадкованим майном.

Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 200, 247, 258-268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яким є житловий будинок загальною площею 45,3 м.кв., житловою площею 26,5 м.кв. та допоміжною 18,8 м.кв., надвірних будівель сарая «Б», що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Складання повного рішення відкладено на десять днів з дня закінчення розгляду справи, у зв`язку з чим строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи, які при проголошенні рішення суду суддя не оголошує:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНПП НОМЕР_3 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суддя: О. С. Дворнін