РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/18325/21

Провадження № 22-ц/4815/414/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2021 року (ухвалене у складі судді Кучиної Н.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та направлення ухвали про затвердження мирової угоди від 14.03.2017 року у виконавчу службу м. Рівне для примусового виконання умов мирової угоди,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та направлення ухвали про затвердження мирової угоди від 14.03.2017 року у виконавчу службу м. Рівне для примусового виконання умов мирової угоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником гаража № НОМЕР_1 в кооперативі "Кристал" по вулиці Кременецькій, 2, в м. Рівне , який знаходиться у двохярусній споруді на її першому ярусі. Власником гаража № НОМЕР_2 , який знаходиться над його гаражем на другому ярусі є відповідач. Ухвалою Рівненського міського суду від 14.03.2017 року було затверджено мирову угоду між ним і відповідачем за якою встановлено та погоджено облаштування підлоги гаража № НОМЕР_2 відповідача гідробензостійкою ізоляцією згідно будівельних норм і правил. Вказує, що відповідач, погодившись на умови мирової угоди, зобов`язалася виконати необхідні будівельні роботи по усунення недоліків щодо подальшого затоплення гаража, а він у свою чергу відмовлявся від позову щодо відшкодування йому матеріальних і моральних збитків. Однак, відповідач свої обов`язки згідно мирової угоди так і не виконала.

У зв`язку із незаконними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає, як у сильних душевних стражданнях, так і в погіршенні стану здоров`я. Зазначає, що він змушений вже протягом багатьох років перебувати у тривозі за своє майно, живучи під постійною напругою.

Просив стягнути з відповідача на його користь 25000 грн. моральної шкоди та направити ухвалу суду про затвердження мирової угоди від 14 березня 2017 року у виконавчу службу м. Рівне для примусового виконання умов мирової угоди.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та направлення ухвали про затвердження мирової угоди від 14.03.2017 року у виконавчу службу м. Рівне для примусового виконання умов мирової угоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за тривале невиконання умов мирової угоди 1000, 00 грн. моральної шкоди.

У частині позовних вимог про направлення ухвали про затвердження мирової угоди від 14.03.2017 року у виконавчу службу м. Рівне для примусового виконання умов мирової угоди відмовлено за безпідставністю.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, з урахуванням характеру і ступеню моральних страждань, керуючись засадами розумності, виваженості і справедливості, вважав обгрунтованими заявлені позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди, у розмірі 1000,00 гривень. Відмовляючи у задоволенні позову в частині направлення ухвали про затвердження мирової угоди від 14.03.2017 року у виконавчу службу м. Рівне для примусового виконання умов мирової угоди, місцевий суд дійшов висновку, що така вимога є неналежним способом захисту.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі стверджує про безпідставність позовних вимог, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди виконана нею у повному обсязі, у зв`язку з чим, державним виконавцем було закінчено відповідне виконавче провадження. Крім того, наголошує, що з 2019 року вона не являється власником гаража № НОМЕР_2 .

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, ухваливши у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником гаража № НОМЕР_1 , який знаходиться у двохярусній споруді на першому ярусі в кооперативі "Кристал" по вулиці Кременецькій, 2, в м. Рівне .

Власником гаража № НОМЕР_2 , який знаходиться у цій же двохярусній споруді на другому ярусі над гаражем позивача до 19.03.2019 року була ОСОБА_2 ..

02 грудня 2015 року позивач звертався до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної внаслідок затоплення гаража.

Ухвалою від 14 березня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області затвердив мирову угоду по справі № 569/16238/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. ОСОБА_1 , укладенням даної мирової угоди, відмовляється від позовних вимог, а ОСОБА_2 зобов`язується виконати у своєму гаражі будівельні роботи, які б унеможливили затоплення гаража позивача.

Постановою державного виконавця від 30.05.2019 року було закінчене виконавче провадження ВП № 55752620 з примусового виконання ухвали Рівненського міського суду від 14.03.2017 року, оскільки строк для повторного виконання рішення, боржником мирової угоди не виконано.

Разом з цим, у порядку та строки, які визначені Законом України "Про виконавче провадження", ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження вказаної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Рішенням Рівненського міського суду від 30 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заміну способу виконання мирової угоди та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7279 (сім тисяч двісті сімдесят дев`ять гривень) грн. матеріальної шкоди від пошкодження майна.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу гривень) грн. моральної шкоди.

У даному позові ОСОБА_1 просить, зокрема, стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду, яку мотивує невиконанням нею мирової угоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 стані передбачає наявність інших випадків передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювана та спричиненою шкодою.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, місцевий суд дійшов висновку про відмінність обґрунтувань таких позовних вимог у даній справі та справі №569/12430/19, у зв`язку з чим, вважав обґрунтованим до стягнення моральну шкоду у розмірі 1000 грн..

З таким висновком апеляційний суд погодитися не може.

З мотивувальної частини рішенням Рівненського міського суду від 30 березня 2021 року у справі №569/12430/19 судом зазначено, що оскільки ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної внаслідок затоплення гаража (справа №569/16239/15-ц), і в даній справі судом було затверджено мирову угоду, умови якої не виконала відповідач, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 7279,00 грн. Крім того, враховуючи, що позивач будучи людиною немолодого віку змушений вже протягом багатьох років перебувати у тривозі за своє майно, відтак, суд прийшов до висновку, що позивачу дійсно заподіяна моральна шкода та стягнув з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 1000 грн..

Враховуючи, що судовим рішення вже стягнута на користь позивача моральна шкода за нанесені відповідачем матеріальні збитки, а виконавче провадження з примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди закінчене 30.05.2019 року і відповідна постанова державного виконавця оскаржена позивачем не була, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами наявні спірні правовідносини щодо обсягу виконання відповідачем мирової угоди, а не її невиконання в цілому.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для покладення на відповідача цивільної відповідальності у вигляді моральної шкоди за невиконання мирової угоди.

Крім того, з 19.03.2019 року ОСОБА_2 не являється власником гаража № НОМЕР_2 , що підтверджується договором дарування від 19.03.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №566.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі у розмірі 1000,00 грн. підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за тривале невиконання умов мирової угоди 1000,00 грн. моральної шкоди - скасувати.

У задоволенні позову у цій частині відмовити.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.