Справа № 301/636/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" квітня 2022 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до Білківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер тесть позивача ОСОБА_2 , який залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповідав позивачу та дружині позивача - ОСОБА_3 , яка померла раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2 . До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , власником якого був ОСОБА_2 . Позивач спадщину прийняв, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні не має. Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок власником не був зареєстрований. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 16.02.2022 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.
Ухвалою Іршавського райсуду від 11 березня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с.44).
Відповідач - представник Білківської сільської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відзиву на позов не подав, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі (а.с.31).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.03.2008 року (а.с.19). Заповіту ОСОБА_4 не залишала.
Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 були її чоловік ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 (а.с.16). Спадкоємці відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України спадщину прийняли, оскільки на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1 (а.с.21). Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
До складку спадкового майна за ОСОБА_4 входив житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до вимог ст. 1267 ЦК України розмір часток спадкоємців є рівними, тобто по Ѕ частині.
Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не отримували.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.03.2019 року (а.с.20). Заповіту ОСОБА_3 не залишила.
До складку спадкового майна за ОСОБА_3 входила Ѕ частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , яка була успадкована нею за спадкодавцем ОСОБА_4 .
Згідно ч. з ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3 були її чоловік позивач ОСОБА_1 та батько - ОСОБА_2 (а.с.16). Спадкоємець ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України спадщину прийняв, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем за адресою АДРЕСА_2 . Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, тому відповідно до ст. 1272 ЦК України є таким, що не прийняв спадщину.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 09.12.2019 року (а.с.18).
Згідно заповіту, посвідченого секретарем Імстичівської сільради 10.02.2006 року, ОСОБА_2 все своє майно заповів зятю позивачу ОСОБА_1 та доньці ОСОБА_3 (а.с.17). Вказаний заповіт не скасований і не змінений.
Спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20). Дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні за ОСОБА_2 не має (а.с.18). Інших спадкоємців також не має.
Єдний спадкоємець за заповітом - позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
До складку спадкового майна за ОСОБА_2 входила Ѕ частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , яка була успадкована ним за спадкодавцем ОСОБА_4 .
Згідно ч. з ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки житловий будинок за життя власником не зареєстрований в державному реєстрі.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Білківська сільська рада Хустського району, до територіальної громади якої входить громада села Імстичово, на території якого розташований житловий будинок, не заперечувала проти задоволенняпозову. Село Імстичово входить до складу Білківської територіальної громади Хустського району (раніше Іршавського району).
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.
Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , була ОСОБА_4 , єдиним спадкоємцем якої є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1261, 1233, 1268 ч.3 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в цілому.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 01 квітня 2022 року.
Головуюча : М. О. Пітерських