справа № 198/77/22
провадження № 2/0198/64/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Юр`ївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Юр`ївської територіальної громади в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на праві власності на підставі посвідченого нотаріально договору купівлі продажу від 06.09.1992.

Окрім позивачки спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є донька померлого ОСОБА_2 .

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 прийняла спадщину, а згодом звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак постановою державного нотаріуса Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 29.06.2021 їй відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця на майно.

На підставі викладеного, позивачка звернулась до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою від 17.03.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження та витребувано від Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копію спадкової справи.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просив провести судове засідання за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, беручи до уваги визнання позову відповідачами на стадії підготовчого провадження, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.1992, посвідченого державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Білоножко А.Г. та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1796, придбав у радгоспу «Красноармієць» житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

Однак, як виходить з відомостей КП «Павлоградське МБТІ», станом на 31.12.2012 право власності залишилось зареєстрованим за продавцем (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Новоіванівською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області 17.09.2003 (а.с. 13).

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 помер до 01 січня 2004 pоку, застосуванню до відносин спадкування підлягають норми чинного на той час законодавства - Цивільного кодексу Української PCP 1963 року.

Статтею 524 ЦК Української РСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статтею 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Як виходить зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 28.04.1974, позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , тобто спадкоємцем першої черги за законом (а.с. 9).

Згідно з приписами статті 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Позивачка, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, прийняла після смерті ОСОБА_3 спадщину, до складу якої увійшло й право на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Інші спадкоємці першої черги за законом доньки померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовились шляхом подання заяв державному нотаріусу Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (а.с. 12, 42-43).

За положеннями статей 560, 561 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, однак, останній постановою від 29.06.2021 відмовив у вчиненні нотаріальної дії через відсутність державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на спадкове майно (а.с. 25).

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Отже, зазначена постанова державного нотаріуса є такою, що відповідає вимогам нормативних актів.

Разом з тим, за положеннями ст. 227 ЦК УРСР крім нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, передбачалась реєстрація у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Також Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966, затвердженою Міністерством комунального господарства і будівництва Української РСР, яка була чинна на момент укладення договору, визначалось, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Таким чином, суд відмічає, що нездійснення спадкодавцем реєстрації договору купівлі-продажу від 06.08.1992 стало саме тією обставиною, що унеможливила оформлення позивачкою ОСОБА_1 права на спадщину в нотаріальному порядку.

За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивачка є спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 , інші спадкоємці, які могли б претендували на спадкове майно згідно даних Спадкової справи № 192/2003, відмовились від своїх прав на спадщину, відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем позбавляє спадкоємицю можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання позивачки про залишення витрат зі сплати судового збору за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 209, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Юр`ївської територіальної громади в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок, загальною площею 60,4 кв.м, житловою прощею 43,6 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про учасників справи:

- ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

- ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 );

-Юр`ївська територіальна громада в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області (адреса місцезнаходження: 51300, Дніпропетровська область, Павлоградський район, смт Юр`ївка, вул. Центральна, буд. 67/1, )

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 30 березня 2022 року.

Суддя І. О. Гайдар