Справа № 462/414/22
УХВАЛА

29 березня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суд із позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просить:

- збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000 грн. щомісяця, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття ОСОБА_3 та до завершення навчання в технікумі ОСОБА_4 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., але не менше прожиткового мінімуму на одну особу, щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення двадцяти трьох років;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4 000 грн. щомісяця.

Разом з тим, вивчення позовної заяви дає підстави для висновку, що така подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Однак, позовна заява містить розбіжності щодо місця проживання позивача, зокрема згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вказано, що позовна заява повинна містити зокрема місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), проте, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач разом із трьома дітьми проживають у м. Варшава (Польща), у той час як місцем проживання зазначено АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, однак позивачем не надано належних доказів, на підтвердження того, що неповнолітня дитина проживає разом із позивачем.

Також, позовна заява не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, де зазначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Окрім цього, суд звертає увагу позивача, на той факт, що Залізничним районним судом м. Львова у справі № 462/2627/19 від 16.05.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно з 18.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, однак на момент звернення із позовною заявою до суду (26.01.2022 року) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був неповнолітнім (17 років 11 місяців) у той час як позивач просить суд зокрема, збільшити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000 грн. щомісяця, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття ОСОБА_3 та до завершення навчання в технікумі ОСОБА_4 (відтак позивач мала право збільшити розмір аліментів до досягнення повноліття дитиною, після досягнення повноліття (завершується дія судового наказу) правовідносини регулюються іншими нормами СК України).

Зокрема суд зазначає, що згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Тому суд наголошує, що зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України), зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України) та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитина, яка продовжує навчання (ст. 199 СК України) є різними правовими інститутами.

Також, у разі, якщо позивач просить збільшити розмір аліментів, слід зазначити, який саме розмір просить стягнути на утримання кожної дитини.

Оскільки позовна заява містить предмет та підстави позову, які суперечать одне одному, позивачу необхідно визначити спосіб (способи) захисту своїх прав та інтересів.

Суд позбавлений можливості в ході розгляду цивільної справи змінювати предмет та підстави позову, тому виявлені недоліки позовної заяви перешкоджають її прийняттю та відкриття провадження у цивільній справі.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що остання просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., але не менше прожиткового мінімуму на одну особу, щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення двадцяти трьох років, проте у прохальній частині відсутні відомості щодо обставин та завершення навчання таким.

Стаття 199 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відтак, позивачу слід уточнити і цю позовну вимогу.

Слід зауважити, що зазначені в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Керуючись ст. 177, 175, 185, 259-261 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат - вважати неподаною та повернути заявнику з усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко