Справа № 138/2844/21
Провадження № 22-ц/801/389/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Холодова Т. Ю.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 рокуСправа № 138/2844/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Міхасішина І. В., Сопруна В. В.

Секретар: Кузьменко Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області

на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

Рішення ухвалила суддя Холодова Т. Ю.

Рішення ухвалено об 11.51 год у м. Могилів-Подільський

Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2021 року,

Встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту постійного його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заява мотивована тим, що він народився в м. Семикаракорськ Ростовської області СРСР. В 1975 році він разом із батьками переїхав проживати в Молдовську РСР, де вони проживали в Окницькому районі. 16 серпня 1988 року він отримав паспорт зразка колишнього СРСР в Окницькому РВ УМВС Молдовської РСР. Цього ж року він переїхав на постійне місце проживання в Україну, а саме в с. Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області, де його матір придбала для нього будинок з присадибною земельною ділянкою, де він проживав і займався підприємницькою діяльністю по вирощуванню овочів (огірки, помідори) із подальшим їх продажем. Після розпаду СРСР в 1992-1993 роках він звернувся до ОСОБА_2 паспортного столу, де йому в старому паспорті зразка СРСР було проставлено штамп «Україна» і з цього часу він став громадянином України. В с. Котюжани він проживав до кінця 1994 року, після чого переїхав до м. Могилів-Подільського Вінницької області, де продовжив займатися підприємницькою діяльністю, пов`язаною із садівництвом та вирощуванням агрокультур.

В 2005 році він прийняв остаточне рішення залишитися проживати в Україні. З метою обміну старого паспорта зразка СРСР на новий паспорт громадянина України він звернувся до Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області із відповідною заявою.

Взамін колишнього паспорта зразка СРСР серії НОМЕР_1 , виданого 16 серпня 1988 року, в якому містилася відмітка «паспорт України», йому 31 травня 2005 року виданий новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

Весь час він перебував на території України і за кордон не виїжджав і займався підприємницькою діяльністю, пов`язаною із сільським господарством.

В 2007 році він заснував фермерське господарство «Наше яблуко», яке діє і по даний час, керівником якого він є.

У 2010 році він звернувся до органу СГІРФО Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області із заявою про заміну паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 31 травня 2005 року, який був непридатний для користування і взамін якого він отримав інший паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 18 лютого 2010 року.

04 липня 2011 року в СГІРФО Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області він отримав закордонний паспорт за № НОМЕР_4 .

24 березня 2012 року він зареєстрував шлюб із громадянкою України ОСОБА_3 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 24 березня 2012 року) і ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 ).

Влітку 2013 року, для підтвердження своєї особи, на прохання працівників Могилів-Подільського МРВ УМВС він надав свій паспорт, який був вилучений в нього працівником УДМС України у Вінницькій області для проведення службової перевірки. Протокол вилучення паспорта не складався. На неодноразові усні звернення з проханням повідомити про причини вилучення паспорта відповіді з Могилів-Подільського територіального підрозділу УДМС він не отримував. Весь цей час користувався закордонним паспортом громадянина України.

В кінці 2020 року, звернувшись за правовою допомогою, згідно інформації отриманої на адвокатський запит він дізнався, що паспорт громадянина України йому повертати не будуть, так як паспорти на його ім`я були видані безпідставно та з порушенням законодавства.

Також органом ДМС України у Вінницькій області йому було надіслано копію висновку від 23 серпня 2013 року про проведення перевірки по факту незаконної видачі паспорта громадянина України та копію протокола вилучення від 17 липня 2014 року, згідно якого у нього було вилучено паспорт громадянина України.

Зазначив, що він у свій час правомірно набув громадянство України та отримав паспорт громадянина України, тому просить суд встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який необхідний йому для набуття в подальшому громадянства України зі зверненням до органу міграційної служби для проходження процедури оформлення набуття або для підтвердження належності до громадянства України відповідно до положень Закону України «Про громадянство України».

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 за участі заінтересованої особа Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено повністю.

Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області подала апеляційну скаргу на рішення суду, у якій, пославшись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом першої інстанції не враховано, що до уваги слід брати тільки ті документи, що прямо встановлюють або максимально наближені до часових меж, визначених статтею 3 Закону України «Про громадянство України» і дають змогу встановити факт постійного проживання заявника станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року на території України.

Також не врахована позиція Верховного Суду у постанові № 296/289/19 від 16 квітня 2020 року в тому, що пояснення свідків, щодо обставин 1991 року, фактично 30-ти річної давнини, не можуть бути достовірними та точними і їх можна обґрунтовано поставити під сумнів. Допитані по даній справі свідки постійно плутались у своїх показах і жоден із них чітко не сказав чи проживав заявник станом на 24 серпня 1991року.

Також судом не врахована наданим ним довідка № 523 від 02 серпня 2013 року, видана виконавчим комітетом Котюжанської сільської ради, за підписом сільського голови с. Котюжани, яка суперечить відомостям з копій погосподарських книг, а тому відомості, що містяться в копіях погосподарських книг викликають сумніви у їх достовірності. Тобто фактично існує наявність двох довідок, які стосуються одного предмета, а саме проживання ОСОБА_5 , та суперечать одна одній. Оскільки докази на основі яких суд першої інстанції прийняв рішення є недостовірними та суперечливими, а інших належних та допустимих доказів матеріали справи не містять, тому суд першої інстанції здійснив неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відзив на апеляційну скаргу від заявника не надходив.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Заїка О. О. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Семикаракорськ Ростовської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , актовий запис № 194 від 01 вересня 1971 року, виданого відділом РАЦС адміністрації Семикаракорського району Ростовської області (а. с. 5).

04 липня 2011 року ОСОБА_1 виданий закордонний паспорт громадянина України № НОМЕР_4 (а. с. 8).

Із копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що з 17 січня 2007 ОСОБА_1 є засновником Фермерського господарства «Наше яблуко» за адресою вул. Кірова, 42, смт Чернівці Чернівецького району Вінницької області (а. с. 13).

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Фермерське господарство «Наше яблуко» вперше зареєстроване 17 січня 2007 року, керівником якого є ОСОБА_1 за місцезнаходженням: смт Чернівці вул. Кірова, 42 (а. с. 14-15).

З документів, наданих представником заінтересованої особи, суд встановив, що на підставі заяви (форма № 1) про видачу паспорта у зв`язку з обміном паспорта зразка СРСР серії НОМЕР_8 , виданого Окницьким РВ УМВС 16 серпня 1988 року, Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області видано ОСОБА_1 паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 31 січня 2005 року. Також з вказаної заяви вбачається, що в ній міститься інформація про місце проживання ОСОБА_1 у с. Котюжани (а. с. 6, 51-52, 67-68).

В подальшому на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу паспорта (додаток 1 до пункту з Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України), вказаний паспорт громадянина України ОСОБА_1 був обміняний у зв`язку з непридатністю та Могилів-Подільським РВ УМС України у Вінницькій області ОСОБА_1 18 лютого 2010 року був виданий паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 (а. с. 7, 53, 70).

Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області без номера і без дати, паспорт серії НОМЕР_2 від 31 січня 2005 року, який виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, замість паспорта зразка СРСР НОМЕР_11, який видавався Окницьким РВ Республіка Молдова 16 серпня 1988 року, виданий безпідставно та з порушенням законодавства. Паспорт НОМЕР_3 від 18 лютого 2010 року, виданий Могилів-Подільським РВ УМВС України у Вінницькій області на підставі паспорта НОМЕР_2 від 31 січня 2005 року, видано Мурованокуриловецьким РВ з порушенням вимог чинного законодавства, вилучено та знищено (а. с. 23).

Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області у відповіді без номера і без дати, повідомило про те, що відповідно до висновку від 23 серпня 2013 року за результатами проведеної перевірки по факту незаконної видачі паспорта громадянина України СГРФО Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 , встановлено, що за набуттям громадянства України особа не зверталася, паспорт громадянина України виданий із порушенням вимог чинного на той час законодавства (а. с. 26).

Згідно висновку, затвердженого І-м заступником директора департаменту паспортної роботи і громадянства ДМС України Нікітіна Т. В. 23 серпня 2013 року, за результатами проведення перевірки по факту незаконної видачі паспорта громадянина України СГІРФО Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області громадянину ОСОБА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 по обліках УДМС у Вінницькій області щодо набуття громадянства не значиться, з клопотанням про набуття громадянства України не звертався. В заяві про видачу паспорта громадянина України зазначена адреса реєстрації ОСОБА_1 на території села Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області, однак останній на території вказаного села ніколи не проживав, що підтверджується довідкою Котюжанської сільської ради, виданої на підставі відомостей подвірної книги. У Мурованокуриловецькому РС УДМС відомості про реєстрацію або зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1 також відсутні. При перевірці актів знищення паспортів за 2005 рік виявлено, що будь-які відомості про знищення паспорта зразка СРСР серії НОМЕР_9 , на підставі якого документувався ОСОБА_1 відсутні. За таких підстав зокрема прийнято рішення: паспорт серії НОМЕР_2 від 31 січня 2005 року виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області замість паспорта зразка СРСР НОМЕР_11, виданого Окницьким РВ Республіки Молдова 16 серпня 1988 року, вважати таким, що виданий безпідставно з порушенням вимог законодавства; паспорт серії НОМЕР_3 від 18 лютого 2010 року, виданий Могилів-Подільським РВ УМВС на підставі паспорта НОМЕР_2 від 31 січня 2005 року, виданого Мурованокуриловецьким РВ з порушенням вимог чинного законодавства, який знаходиться у користуванні ОСОБА_1 вважати виданим з порушенням вимог законодавства та таким, що підлягає вилученню та знищенню (а. с. 28-29, 58-60).

17 липня 2014 року працівником Могилів-Подільського РС УДМС України у Вінницькій області у ОСОБА_1 було вилучено паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий 18 лютого 2010 року, що підтверджується копією протоколу вилучення від 17 липня 2014 року (а. с. 31, 55). В подальшому вказаний паспорт було знищено відповідно до акту № 7 від 22 липня 2014 року (а. с. 30, 56).

Відповіддю Могилів-Подільського РС УДМС України у Вінницькій області за № 1146 від 22 липня 2014 року повідомлено про те, що у ОСОБА_1 вилучено паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 18 лютого 2010 року Могилів-Подільським РВ УМВС України у Вінницькій області і знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 ; талон зняття направлено до ВАДР УДМС з відміткою «скасування попередніх відомостей» (а. с. 30, 56).

Відділ надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради на запит суду надав відповідь № 02-22/3294 від 08 жовтня 2021 року про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 45).

Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області листом № 7580 від 02 вересня 2013 року повідомило про проведену службову перевірку за фактом документування 31 січня 2005 року паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 у СГІРФО Мурованокуриловецького РВ УМВС громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами перевірки прийнято рішення: 1. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 31 січня 2005 року Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, вважаться таким, що виданий безпідставно, з порушенням вимог законодавства; 2. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 18 лютого 2010 року Могилів-Подільським РВ УМВС України у Вінницькій області на підставі паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Мурованокуриловецьким РВ УМВС з порушенням вимог чинного законодавства, вважається також виданим з порушенням та таким, що підлягає вилученню та знищенню (а. с. 61).

Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області листом без номера і без дати повідомило про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно архівних даних, з питань громадянства України до Управління ДМС України у Вінницькій області не звертався. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 оформлений 31 січня 2005 року Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_1 в зв`язку з обміном, на підставі паспорта зразка колишнього СРСР серії НОМЕР_10 , виданого 16 серпня 1988 року Окницьким РВ республіки Молдова (а. с. 62).

Згідно виданої Котюжанською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області довідки № 523 від 02 серпня 2013 року, ОСОБА_1 на території сільської ради не був зареєстрований, не проживав та не проживає (а. с. 69).

Виписка із погосподарської книги № 9 Котюжанської сільської ради народних депутатів Мурованокуриловецького району за 1986-1990 роки містить таку інформацію: прізвище, ім`я по-батькові голови сім`ї: ОСОБА_1 ; номер об`єкта погосподарського обліку № НОМЕР_12; адреса господарства: АДРЕСА_2 ; відмітка про осіб, які заново прибули на території даного господарства - 11 вересня 1989 року (а. с. 109, 110).

Виписка із погосподарської книги № 8 Котюжанської сільської ради народних депутатів Мурованокуриловецького району за 1991-1993 роки містить таку інформацію: прізвище, ім`я по-батькові голови сім`ї: ОСОБА_1 ; номер об`єкта погосподарського обліку № НОМЕР_13; адреса господарства: АДРЕСА_2 ; відмітка про осіб, що зовсім вибули з даного господарства - 10 березня 1992 року (а. с. 112, 111).

Ухвалюючи рішення про задоволення вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що заявником доведено факт його постійного проживання на території України в с. Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області станом на 24 серпня 1991 року, що підтверджено належним чином завіреними копіями погосподарських книг з відомостями про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання заявника, а також показами свідків.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині 1 статті 315 ЦПК України міститься перелік фактів, що мають юридичне значення, справи щодо яких розглядаються судом. Згідно із частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

До таких інших фактів, із якими пов`язано виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, законодавство віднесло факт, що породжує право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема - факт постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону.

Згідно із пунктами 1 і 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Отже, особи, зазначені у пункті 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» є громадянами України із 24 серпня 1991 року.

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року.

Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» визначені підстави для набуття громадянства України за територіальним походженням, згідно положень якої особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до пункту 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, у тому числі: в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, відповідно до зазначених вимог матеріального закону, заявник повинен подати, зокрема, документи, що підтверджують його постійне проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Таким чином, вказані Закон України «Про громадянство України» та Порядок встановлення належності до громадянства України, стосується осіб, які проживали на території України станом на 24 серпня 1991 року і перебували у громадянстві колишнього СРСР, але не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт проживання, тому для встановлення належності до громадянства України такі особи подають заяву, а також інші відповідні документи передбачені розділом II Порядку до управління, відділу міграційної служби за місцем проживання в Україні.

У разі відсутності передбачених Порядком документів подається відповідне судове рішення, що підтверджує факт постійного проживання особи на території України, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» станом на 24 серпня 1991 року.

Документами, які подав заявник ОСОБА_1 до суду в обґрунтування заявлених ним вимог у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, є: копії погосподарських книг: № 9 зі 1986-1990 роки та № 8 за 1991-1995 роки та виписки із цих книг, які свідчать про те, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 11 вересня 1989 року по 10 березня 1992 року було: АДРЕСА_2 .

При цьому суд першої інстанції вірно визнав такі докази належними і допустимими, а довідку, видану виконавчим комітетом Котюжанської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 523 від 02 серпня 2013 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 на території сільської ради не був зареєстрований, не проживав та не проживає (а. с. 69) - неналежним доказом, врахувавши, що первинними документами, підтверджуючими місце проживання особи є саме погосподарські книги, які велися сільськими радами, а довідки видавалися відповідно до записів у цих книгах.

Крім того, відомості, встановлені на підставі копій цих погосподарських книг № 9 за 1986-1990 роки і № 8 за 1991-1995 роки та виписок із них свідчать про проживання і реєстрацію заявника ОСОБА_1 на території Котюжанської сільської ради станом на конкретно визначену дату - 24 серпня 1991 року, а довідка № 523 від 02 серпня 2013 року не містить у собі конкретно визначеної такої інформації, що ОСОБА_1 саме станом на 24 серпня 1991 року на території Котюжанської сільської ради не був зареєстрований, не проживав та не проживає. Отже, така довідка є неналежним доказом по справі.

І суд першої інстанції надав правильну оцінку даній довідці, визнавши її похідним доказом від основних належних доказів, якими визнав саме погосподарські книги та виписки із них.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги в тому, що надана заінтересованою особою копія довідки за підписом сільського голови с. Котюжани від 02 серпня 2013 року № 523 суперечить відомостям з копій погосподарських книг, а тому відомості, що містяться в копіях погосподарських книг викликають сумніви у їх достовірності, та по справі існує дві довідки, які стосуються одного предмета, а саме проживання ОСОБА_5 , які суперечать одна одній.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в тому, що заявником ОСОБА_1 надано належні та допустимі докази для доведення факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року і цей факт має для нього юридичне значення для підтвердження ним в подальшому належності до громадянства України, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України».

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги в тому, що наданими заявником доказами не підтверджується факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, при цьому доказами на підтвердження таких обставин заявником зазначено лише покази свідків.

Доводи апеляційної скарги в тому, що судом першої інстанції не врахована позиція Верховного Суду в постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 296/289/19 в тому, що предметом доказування в таких справах є обставини майже тридцятирічної давнини і покази свідків, які дають такі відомості не можуть бути достовірними та точними, не можуть вплинути на висновки суду з огляду на те, що судом враховані покази свідка ОСОБА_7 , який є старостою с. Котюжани, яким суд надав відповідну оцінку, згідно положень статті 89 ЦПК України у сукупності з усіма іншими належними по справі доказами.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом обставин.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підстав викладеного та керуючись статтями 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області залишити без задоволення.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіІ. В. Міхасішин
В. В. Сопрун

Повний текст судового рішення складено 08 квітня 2022 року