Провадження: 2/484/413/22
Справа: 484/273/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

секретар судового засідання - Фартушняк Ю.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

за відсутності сторін та їх представників (згідно заяв),-

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є рідною донькою ОСОБА_2 , яка 27.10.1958 року уклала шлюб із ОСОБА_3 , актовий запис №389, та змінила прізвище на " ОСОБА_1 ". За життя ОСОБА_2 здійснювалось будівництво житлового будинку у порядку, встановленому на той період чинним законодавством, за власні кошти та власними силами. Так, рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради депутатів трудіящих №749 від 12.10.1957 року ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва по АДРЕСА_1 , якій в подальшому було присвоєно нову адресу - АДРЕСА_2 . Надалі, на підставі вказаного рішення виконкому відділом комунального господарства м. Первомайська 18.10.1957 року було видано дозвіл на виконання будівельних робіт щодо будівництва житлового будинку. 18.10.1957 року між мідділом комунального господарства виконкому Первомайської міської ради депутатів трудящих та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, загальною площею 600 кв.м. Відповідно до п.4 даного договору забудовник ( ОСОБА_2 ) до будівництва повинен був приступити не пізніше одного року з дня підписання договору та закінчити будівництво протягом 3 років, тобто до 18.10.1960 року. Будь-яких вимог щодо реєстрації права власності на житловий будинок по завершенні будівництва даний договір не містить, а тому й право власності не реєструвалося і не оформлялося, правовстановлюючі документи щодо права власності на будинок на теперішній час відсутні. В подальшому будинок було побудовано та видано Технічний паспорт, який складений відповідальними працівниками бюро технічної інвентаризації Первомайського міського БТІ 16.03.1979 року та на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради народних депутатів №391 від 03.06.1980 року зареєстровано в Первомайському МБТІ: книга 28, сто. 41, №4031.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Золотоноша Черкаської області померла мати позивачки ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається з земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Спадщину після смерті фактично прийняла позивачка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавицею в одному будинку від дня свого народження та проживала зі спадкодавицею на день його смерті, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи, виданої квартальним комітетом №24 м. Первомайська.

07.09.2021 року позивачка звернулась до Першої Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю державної реєстрації спадкового майна та правовстановлюючого документу на житловий будинок АДРЕСА_2 , про що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2021 року.

Позивачка є єдиною спадкоємицею, оскільки після смерті її матері інші спадкоємці відсутні і на спадкове майно не претендують, так як протягом 6 місяців після її смерті до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

З урахуванням зазначених обставин та керуючись ст. ст. 527, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 5 ЦК України, ст.ст. 2, 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" позивачка просила визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання позивачка не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Від представника відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої остання просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 52 років в м. Золотоноша Черкаської області померла ОСОБА_2 , актовий запис №835, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.11.1991 року (а.с. 14).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.09.2021 року №5 померла ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_7 , про що 27.10.1958 року складено актовий запис №389, за яким прізвище до реєстрації шлюбу вказано " ОСОБА_2 " (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 31.12.1968 року Первомайським міським загсом Миколаївської області (а.с. 12), у подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Первомайську Миколаївської області народилася дитина ОСОБА_1 (позивачка по справі), актовий запис 790.

Ще за життя померлій ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «ф-т», загальною площею 62 кв.м., житловою площею 28,25 кв.м., який побудований і введений в експлуатацію в 1979 році, що підтверджується копіями технічного паспорту на будинок з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 16.03.1979 року Первомайським міським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради народних депутатів №391 від 03.06.1980 року та зареєстровано в книзі 28, стор. 41, №4031, випискою з протоколу №749 засідання виконавчого комітету Первомайської міської ради депутатів трудящих 18 жовтня 1957 року, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти від 18.10.1957 року №57, дозволу відділу комунального господарства м. Первомайська від 18.10.1958 року (а.с. 5-11).

Вказану спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її донька, позивачка по справі, ОСОБА_1 , оскільки проживала та була зареєстрована зі спадкодавицею на день її смерті, що підтверджується копіями довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.10.2021 року та довідки від 16.10.2021 року, виданих квартальним комітетом №24 м. Первомайська Миколаївської області (а.с. 16-17). Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, оскільки фактично спадщину прийняла. Згідно довідки, виданої КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 05.05.2021р. №374/06-01-06, запис про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , відсутній (а.с. 15).

08.09.2021 року позивачка, оскільки є єдиною спадкоємицею, звернулася до Першої Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_2 , відмовлено в зв`язку з відсутністю державної реєстрації, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2021 року (а.с.18).

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Як було встановлено в судовому засіданні власником спадкового майна, що підлягає спадкуванню була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В зв`язку з вищевказаним суд дійшов висновку, що позивачка мала право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємець за законом, оскільки проживала на час відкриття спадщини з померлою, що підтверджується матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні доказами, які знаходяться в матеріалах даної цивільної справи.

Разом з тим, як слідує з постанови нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 08.09.2021 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за спадкодавицею.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

У відповідності до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", будинки, які побудовані до 05.08.1992 р. не потребують введення в експлуатацію, а відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, який затверджений наказом Мінрегіонбуду №95 від 19.03.2013 р., документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав власності на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 р. за подальшими змінами.

Згідно технічного паспорта, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою по АДРЕСА_2 , був побудований та прийнятий в експлуатацію в 1970 роках.

У відповідності до п. 42, 43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 року №553), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги;

2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

4) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

З листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року "Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна" вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючі документи відсутні, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає, що позивачкою доведено обставини викладені нею в позовній заяві щодо спадщини у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, а отже, позивачка ОСОБА_1 має право на прийняття спадщини за законом у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, а також враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці (крім позивачки) заяв про прийняття спадщини на вказане в позовній заяві майно в нотаріальну контору не подавали, і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред`явлено, а позивачка фактично прийняла спадщину, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом спадкового майна, яке належало ОСОБА_2 . В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачкою на спадкове майно, яким являється житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивачки на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивачки, як спадкоємиці, шляхом визнання права власності останньої на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Золотоноша Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено 31.03.2022 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Первомайська міська рада Миколаївської області, місце знаходження: вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, ідентифікаційний код юридичної особи: 35926170.

Повне судове рішення буде складено 01.04.2022 року

СУДДЯ: