30.03.2022 Провадження по справі № 2/940/59/22
Справа № 940/1243/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 березня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «monobank» від 26.04.2019 року в сумі 21609,05 гривень та судових витрат по справі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 26.04.2019 року відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.

Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 07.06.2021 року становить 21609,05 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В судове засідання представник позивача АТ «Універсал Банк» не прибув, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. При цьому 17.11.2021 року відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовних вимог не визнає, посилаючись на те, що банком їй було встановлено кредит в розмірі 5000 гривень, 20000 гривень кредитного ліміту вона встановлювати не просила (а.с. 48-50).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2019року між сторонами було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок у гривнях та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 5000 грн. (а.с. 7).

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення.

Крім цього, відповідач в заяві (п. 3) беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, повідомивши про це надсиланням повідомлень у мобільний додаток.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. При цьому, із деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 від 25.11.2021 року (а.с. 89-97) та довідки про розмір встановленого кредитного ліміту (а.с. 100) вбачається, що останній 26.04.2019 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000 гривень, 16.12.2019 року кредитний ліміт збільшено до 10000 гривень, 15.06.2020 року - до 20000 гривень.

Проте відповідач передбачені договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 07.06.2021 року має заборгованость перед банком в сумі 21609,05 грн. - залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 26.04.2019 року станом на 07.06.2021 року (а.с.5-6) та випискою про рух коштів по картковому рахунку (а.с. 89-97).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем анкети-заяви позичальника, додатками до якої є Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифи та Таблиця обчислення вартості кредиту.

За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З боку відповідача до суду не надано жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, оскільки те, що 20000 гривень кредитного ліміту ОСОБА_1 встановлювати не просила, спростовується матеріалами справи, а саме копією анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 26.04.2019 року, в якій зазначено, що відповідач беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю, оскільки відповідачем порушено умови кредитного договорувід 26.04.2019 року та не виконано взятих на себе зобов`язань.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2270 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 06.09.2021 року (а.с. 31), а тому суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує його з відповідача.

Керуючись ст.ст. 525-527, 530, 549, 610, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Універсал Банк», , юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 26.04.2019 року в сумі 21609 (двадцять одна тисяча шістсот дев`ять) гривень 05 копійок та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович