Провадження №2/523/3174/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.

за участю секретаря Одарій В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання та використання особистої платіжної картки у розмірі 25420,90 грн., та судовий збір у розмірі 2270 грн.

Позов мотивований тим що 19 грудня 2017 року між ПАТ «Марфін Банк» (правонаступником якого є ПАТ «МТБ БАНК») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання та використання особистої платіжної картки та надання послуг дистанційного банківського обслуговування №340530. Відповідно до договору, банк надав держателю санкціонований овердрафт у гривнях з лімітом 2000,00 гривень, у рамках відкритого ліміту санкціонованого овердрафту на картковому рахунку на період з 19.12.2017 року по 19.12.2018 року включно, в подальшому, ліміт овердрафту було збільшено: з 08.02.2018 року до 3000,00 грн.; з 23.02.2018 року до 5000,00 грн.; з 27.02.2018 року до 8000,00 грн.; з 07.03.2018 року до 9000,00 грн.

Між тим, відповідач свої зобов`язання за договором виконував неналежно, порушував строки по сплаті платежів в рахунок погашення овердрафту, нарахованих за користування овердрафтом відсотках, у зв`язку з чим станом на 06.07.2021 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 25420,90 грн., з яких: 16510,80 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8646,10 грн. - заборгованість за відсотками, 264,00 грн - заборгованість за комісією. 22.02.2021 року банком направлено відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості за договором за Вих.№01/321-01/ОВ15, однак вона залишилась без виконання. Невиконання відповідачем зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ «МТБ Банк» до суду із відповідним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити в повному обсязі. Надала згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судовому засіданні, позов визнав.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.12.2017 року між ПАТ «МТБ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір №340530 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок.

19.12.2017 року відповідачу було встановлено ліміт овердрафту за Договором про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування, у розмірі 2000,00 грн., з можливістю одержання коштів у рамка відкритого ліміту санкціонованого овердрафту на період з 19.12.2017 року по 19.12.2018 року включно.

Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання за договором, встановивши відповідачу санкціонований овердрафт в розмірі 2000,00 гривень, в подальшому, ліміт овердрафту було збільшено: з 08.02.2018 року до 3000,00 грн.; з 23.02.2018 року до 5000,00 грн.; з 27.02.2018 року до 8000,00 грн.; з 07.03.2018 року до 9000,00 грн.

Між тим, відповідач свої зобов`язання за договором виконував неналежно, порушував строки по сплаті платежів в рахунок погашення овердрафту, нарахованих за користування овердрафтом відсотках, у зв`язку з чим станом на 06.07.2021 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 25420,90 грн., з яких:

-16510,80 грн. заборгованість за тілом кредиту,

-8646,10 грн. - заборгованість за відсотками,

-264,00 грн - заборгованість за комісією.

22.02.2021 року банком направлено відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості за договором за Вих.№01/321-01/ОВ15, однак вона залишилась без виконання.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.509, 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.ст.525, 625 ЦК України).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст.1047, 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(ч.2 ст.1050 ЦК України).

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст.12,13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

З урахуванням викладених обставин та з огляду на порушення відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 25420,90 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2270 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 України, ст.ст.16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» (, місцезнаходження: проспект Миру, буд.28, м.Чорноморськ, Одеська обл., 65003), заборгованість за Договором про надання та використання особистої платіжної картки та надання послуг дистанційного банківського обслуговування від 19 грудня 2017 року №340530, у розмірі 25420,90 грн. (двадцять пять тисяч чотириста двадцять ) гривень 90 копійок.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» (, місцезнаходження: проспект Миру, буд.28, м.Чорноморськ, Одеська обл., 65003) судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 09 лютого 2022р.

Суддя: