Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8265/21
Провадження № 2/711/3373/21
У Х В А Л А

29.03.2022 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції МЮ (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, визнання дій протиправними та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з цивільним позовом до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції МЮ (м.Київ), в якому оспорюючи правомірність дій державних виконавців в рамках зведеного виконавчого провадження №55983474, просить:

- визнати неправомірними дії державних виконавців щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень №55958464, 55958697, 5595846 та зведеного виконавчого провадження №55983474;

- визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців щодо не направлення ОСОБА_1 у встановлений законом строк постанов про відкриття виконавчих проваджень №55958464, 55958697, 5595846 та зведеного виконавчого провадження №55983474;

- визнати протиправними та скасувати наступні постанови державних виконавців про відкриття виконавчих проваджень №55958464, 55958697 та зведеного виконавчого провадження №55983474; про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 від 18.10.2018р. (ЗВП №55983474); про арешт грошових коштів боржника на рахунках, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» від 18.10.2018р. (ЗВП № НОМЕР_1 ); про розшук боржника ОСОБА_1 від 18.12.2019р. (ВП №57105323); про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 від 17.11.2021р. (ЗВП №55983474);

- зобов`язати державного виконавця виключити внесені відомості про позивача, як боржника, з Єдиного реєстру боржників;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Придніпровського ВДВС у м. Черкаси на користь позивача неправомірно стягнуту суму в погашення боргу у розмірі 25206,97грн.

Ухвалою суду від 23.12.2021р. позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

На виконання цього судового рішення, позивачем подано заяву про поновлення строку для звернення до суду із скаргою про визнання протиправною бездіяльність, визнання дій органу державної виконавчої служби протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії. Крім того, подано скаргу в порядку судового контролю за виконанням судових рішень про визнання протиправною бездіяльність, визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнати неправомірними дії державних виконавців щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень №55958464, 55958697, 57105323 та зведеного виконавчого провадження №55983474;

- визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців щодо не направлення ОСОБА_1 у встановлений законом строк постанов про відкриття виконавчих проваджень №55958464, 55958697, 57105323 та зведеного виконавчого провадження №55983474;

- визнати протиправними та скасувати наступні постанови державних виконавців: про відкриття виконавчих проваджень №55958464, 55958697, 57105323 та зведеного виконавчого провадження №55983474; про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 від 18.10.2018р. (ЗВП №55983474); про арешт грошових коштів боржника на рахунках, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» від 18.10.2018р. (ЗВП № НОМЕР_1 ); про розшук боржника ОСОБА_1 від 18.12.2019р. (ВП №55983474); про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 від 17.11.2021р. (ЗВП №55983474);

- зобов`язати Придніпровський відділ ДВС виключити внесені відомості про позивача, як боржника, з Єдиного реєстру боржників.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Між тим, вирішуючи питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що вона подана з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства.

Так, у статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, із цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо інший порядок їх розгляду не передбачено законом.

При визначенні предметної юрисдикції справ суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

З позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржуються дії, бездіяльність та рішення органу державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст. 5 КАСУ).

Юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства. Такими умовами, зокрема, є: суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин. Крім того, такою умовою може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у порядку якого розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Водночас, частиною першою статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018р. у справі № 660/612/16-ц, адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднані судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції, - розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом.

З огляду на вказане вище, вказаний спір про оскарження рішень, дій, бездіяльності органів державної виконавчої служби, є публічно-правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів визначено у статті 20 КАС України. Отже, в даному випадку така категорія справи підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і підсудна окружному адміністративному суду, як місцевому адміністративному суду.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються матеріали (ст. 186 ЦПК України). Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 5 ст. 186 ЦПК України).

Таким чином, у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. При цьому, слід роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з даним позовом до адміністративного суду (в даному випадку до Черкаського окружного адміністративного суду), відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись КАС України, ст.ст. 4, 5, 19, 186, 353, 354 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції МЮ (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, визнання дій протиправними та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з даним позовом до адміністративного суду, відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне судове рішення складено 29.03.2022.

Суддя: С. М. Позарецька