Дата документу 22.02.2022
Справа № 334/1304/21
Провадження № 2/334/265/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

22 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Кузьменко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та визначення порядку користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , позивачам ОСОБА_1 (його доньці), та ОСОБА_2 (його онуці), згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06.07.1994 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2001 року між співвласниками було визначено порядок користування спірною квартирою, без визначення при цьому розмір ідеальних часток.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Його 1/3 частку в спірній квартирі успадкували спадкоємці за законом першої черги: його доньки - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_3 .

Таким чином, зараз спірна квартира належить: ОСОБА_1 - 1/3 частка згідно з свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06.07.1994 року, та 1/9 частка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1- 306 від 21.10.2017 року, загалом - 4/9 частки квартири; ОСОБА_2 - 1/3 частка згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06.07.1994 року; ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - по 1/9 частці згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-306 від 21.10.2017 року.

Ще до смерті ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_3 , хоч сама не була зареєстрована в спірній квартирі, створювала позивачам умови, неможливі для проживання: вчиняла скандали, не впускала нас, а після його смерті не давала нам документи на квартиру, чим перешкоджала в оформленні спадщини, зайняла всю квартиру разом із кімнатою, яка їм виділена рішенням суду, замінила вхідні двері та замки.

З вказаного часу позивачі не можуть потрапити до своєї квартири. Сама відповідачка має інше житло, де зараз і проживає, а спірну квартиру, за словами сусідів, періодично здає стороннім особам.

Таким чином, позивачі позбавлені можливості користуватися належним на праві власності житловим приміщенням, оскільки відповідачка чинить перешкоди.

Просять суд усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення до вказаної квартири.

Позивачі, представник адвокат Луньова Л.В. в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити у повному обсязі з наведених підстав, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву не надала, в судове засідання не з`явилась повторно, про час та місце судового засідання повідомлена у встановленому ЦПК України порядку.

Третя особа ОСОБА_4 надала пояснення щодо обґрунтованості позовних вимог, звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди позивачів, суд ухвалює заочне рішення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06.07.1994 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2001 року між співвласниками визначено порядок користування спірною квартирою, відповідно до якого ОСОБА_5 виділено в користування кімнату площею 17.2 кв.м., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кімнату площею 13,3 кв.м., кухню, вбиральню, коридор та комору залишили в загальному користуванні, без визначення розміру ідеальних часток.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Належну ОСОБА_5 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 успадкували спадкоємці за законом першої черги: донька ОСОБА_1 , яка згідно свідоцтва про зміну імені Серія НОМЕР_3 від 01.10.2020 змінила прізвище на ОСОБА_5 , донька ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_3 , яка згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_4 від 07.08.2021 змінила прізвище на ОСОБА_4 .

Таким чином, спірна квартира належить: ОСОБА_1 - 1/3 частка згідно з свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06.07.1994 року, та 1/9 частка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1- 306 від 21.10.2017 року, загалом - 4/9 частки квартири; ОСОБА_2 - 1/3 частка згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06.07.1994 року; ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - по 1/9 частці згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-306 від 21.10.2017 року.

Згідно доводів позову, які підтверджуються матеріалами Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за результатами перевірки звернень ОСОБА_1 , і які не спростовані відповідачем, ОСОБА_3 створює позивачам умови, неможливі для проживання, не впускає позивачів, після смерті ОСОБА_5 не надавала документи на квартиру, чим перешкоджала в оформленні спадщини, зайняла всю квартиру, замінила вхідні двері та замки, чим порушує право позивачів користуватися належним їм на праві власності майном.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Отже, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що права позивачів, як співвласника майна, порушуються відповідачкою, якою створені перешкоди у здійсненні позивачами права користування нерухомим майном, а тому їх порушене право підлягає захисту. При цьому, відповідачкою не надано до суду жодних доказів у спростування доводів позову, а тому, вимоги про усунення перешкод шляхом вселення позивачів у спірну квартиру підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 77-81, 259, 263-265, 280-283, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та визначення порядку користування житлом - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , вселивши ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання за адресою АДРЕСА_5 .

Суддя: Турбіна Т. Ф.