ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 712/7025/20
Провадження № 22-ц/821/146/22
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , малолітній ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 (відповідачі за зустрічним позовом)

відповідач: ОСОБА_5 (позивач за зустрічним позовом)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвокатом Прядкою Віталієм Михайловичем на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року (постановлену під головуванням судді Троян Т.Є. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси) про застосування зустрічного забезпечення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним, -

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_6 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

В свою чергу, 07 жовтня 2020 року ОСОБА_5 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із зустрічним позовом до ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 07 жовтня 2020 року зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2021 року замінено померлого позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_6 на його правонаступників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах та від імені якого діє мати ОСОБА_4

22 грудня 2021 року ОСОБА_5 та її представником - адвокатом Гасановим Р.А. було заявлено клопотання про зустрічне забезпечення, обґрунтовуючи його тим, що ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 23 липня 2020 року з метою забезпечення позову ОСОБА_6 було накладено арешт на її квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження цим об`єктом нерухомого майна, що завдає їй збитки, оскільки, за твердженнями ОСОБА_5 , вона втрачає прибуток та обмежена у розпорядженні своїм майном, яке фактично використовується як офісне приміщення.

ОСОБА_5 та її представник вказували, що стороною відповідача здійснений попередній розрахунок збитків за час простою офісного приміщення, пов`язаний із неможливістю вільно їм розпоряджатися, який буде скерований до суду, а тому доцільним є застосування зустрічного забезпечення, на що також вказував у своїй ухвалі Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2021 року у цій справі (№ 712/7025/20).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року, зокрема, зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах та від імені якого діє ОСОБА_4 , протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок Отримувач: ТУ ДСА України у Черкаській області, код ЄДРПОУ отримувача: 26261092, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Київ, р/р № UA0003652, призначення платежу: зустрічне забезпечення в цивільній справі, згідно ухвали…(назва суду) від… (дата ухвали).. по справі №…, внесені …(П.І.Б.) зустрічне забезпечення у розмірі 2 700 000,00 грн.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвокат Прядка В.М., 30 грудня 2021 року подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що ухвала є необґрунтованою, постановленою із порушенням норм процесуального права, просить ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року скасувати в частині зобов`язання первісних позивачів протягом 30 днів з дня постановлення ухвали, внести на депозитний рахунок зустрічне забезпечення в розмірі 2 700 000,00 грн. та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про застосовування до позивачів заходів зустрічного забезпечення позову.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_5 не надано до суду належних та допустимих доказів наявності підстав, існування яких зобов`язує суд застосовувати зустрічне забезпечення позову. Такі докази ОСОБА_5 не надавалися, а судом з власної ініціативи не витребовувались.

Крім того, на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, суд першої інстанції формально підійшов до розгляду вказаного питання, взявши за основу спірну суму коштів, коли як ОСОБА_5 не надано відповідного розрахунку на обґрунтування наявності та розміру можливих збитків, що підтверджує відсутність належних та достовірних доказів, які слугують достатньою підставою для вжиття судом заходів зустрічного забезпечення.

24 січня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвоката Прядки В.М., в якому вона просила суд апеляційну скаргу відхилити, як необґрунтовану, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року залишити без змін.

02 березня 2022 року від представника ОСОБА_3 - адвоката Онищук М.Б. на адресу Черкаського апеляційного суду надійшли пояснення, в яких адвокат, підтримуючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвоката Прядки В.М., просила ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року в частині застосування зустрічного забезпечення скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування зустрічного забезпечення у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення позову або заміни чи скасування зустрічного забезпечення (п. 5 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга, подана представником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвокатом Прядкою В.М.підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2020 року в порядку забезпечення позову, з яким ОСОБА_6 звернувся до суду, були вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження цим об`єктом нерухомого майна. Вказана ухвала суду набула чинності в передбаченому законом порядку.

В свою чергу, ОСОБА_5 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про зустрічне забезпечення.

Відповідно до частин 1,2,3,4 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення по суті є гарантією відшкодування можливих для відповідача збитків, має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, тобто, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд, яка викладена в постанові в справі № 753/2380/18-цз від 19 квітня 2019 року (провадження № 61-38399св18).

Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Частиною 5 ст. 154 ЦПК України передбачено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням конкретних обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Розмір збитків - матеріально-правова категорія, яка виражається (оцінюється) у грошовій формі. Дана обставина повинна випливати із встановлених судом обставин справи, обов`язок доказування яких покладається на відповідача.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_5 про зустрічне забезпечення позову, своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що враховуючи вимоги щодо співмірності вказаних заходів зустрічного забезпечення із заходами забезпечення позову, застосованими судом (розмір боргу за договором позики, забезпечений майном відповідача становить 143 000 доларів США), та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (заборона вільного розпорядження своїм майном) і прийшов до висновку про необхідність застосування зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивачів внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 2 700 000,00 гривень, що не перевищує розмір первісного забезпечення.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи вимоги про зустрічне забезпечення, ОСОБА_5 вказувала на надмірний тягар подальшого арешту належного їй на праві власності нерухомого майна та порушення її прав як власника офісного приміщення, яке продовжує забезпечувати первісні позовні вимоги.

Проте, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, яка покладає обов`язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, ОСОБА_7 не зазначено, які саме збитки їй можуть бути спричинені внаслідок заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 та не надано належних доказів визначення їх можливого розміру. Розрахунок розміру можливих збитків, пов`язаних із неможливістю ОСОБА_5 вільно розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном, яке використовується відповідачкою як офісне приміщення, відсутній.

Посилання ОСОБА_5 в обґрунтування її заяви про зустрічне забезпечення, що прийняття судом першої інстанції заходів, направлених на заборону розпорядженняквартирою АДРЕСА_1 , завдає їй збитків, пов`язаних із втратою прибутку від використання даного майна, (яке використовується нею як офіс), є нічим неаргументованими і не підтверджуються будь-якими доказами по справі.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_5 не позбавлена можливості володіння та користування належним їй нерухомим майно, задовольняючи власні соціальні права, зокрема право на житло, чи економічні права - право на працю, якщо відповідачка, за власними твердженнями, використовує квартиру під офіс.

Крім того, суд першої інстанції при застосуванні зустрічного забезпечення не врахував те, що заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову і не навів належного обґрунтування, з чого він виходив, покладаючи на сторону позивача обов`язок внесення на депозитний рахунок зустрічне забезпечення у розмірі 2 700 000,00 грн.

В даному випадку відсутні правові передумови для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином вжиті судом заходи забезпечення позову можуть завдати збитків відповідачці, як і того, в чому саме можуть полягати такі збитки і обґрунтування їх розміру. Доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, матеріали справи також не містять.

У відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки ухвала суду постановлена із порушенням вимог процесуального закону, вона не може залишатися в законній силі, підлягає до скасування із постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зустрічне забезпечення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвокатом Прядкою Віталієм Михайловичем - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року про застосування зустрічного забезпечення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним -скасувати в частині застосування зустрічного забезпечення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування зустрічного забезпечення -відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков