Справа № 167/968/21
Номер провадження 2/167/52/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю секретаря судових засідань О.В. Давидюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області - Шульженко Ігор Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

з участю:

представника позивача адвоката В.А. Коренги,

в с т а н о в и в:

07.12.2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ТзОВ « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про визнання виконавчого напису від 23.06.2021 року № 218835, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість в розмірі 23 359, 85 грн та 50 грн плати за вчинення виконавчого напису, загальною сумою 23 409, 85 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивований тим, що на виконанні приватного виконавця І.С. Шульженка перебуває виконавче провадження № 66967406 про стягнення з позивача на користь ТзОВ « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», як правонаступника первісного кредитора ПАТ Комерційний банк « Надра», заборгованості за кредитним договором на загальну суму 23 409, 85 грн.

Підставою для відкриття даного виконавчого провадження є виконавчий напис №218835, виданий 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Є.М. Остапенком про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 591/8-В від 30.03.2006 року, укладеного із первісним кредитором Публічним акціонерним товариством Комерційний банк « Надра», право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Дніпрофінансгруп», відповідно до договору № GL48N718070 blank про відступлення права вимоги від 05.08.2020 року, відповідно до якого ТОВ «Дніпрофінансгруп» набуло право нового кредитора до Позичальника. В подальшому 30.09.2020 року між ТОВ «ФК « Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір № GL48N718070 blank_01 про відступлення права вимоги від 30.09.2020 року, відповідно до якого ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право нового кредитора до Позичальника, за період з 10.02.2019 року по 22.06.2021 року в розмірі 23 359, 85 грн та 50 грн плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 23 409, 85 грн на користь відповідача.

Вважає оспорюваний виконавчий напис незаконним, оскільки він вчинений з порушенням вимог статтей 87-91 Закону України « Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, а тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 08.12.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 10.01.2022 року.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 29.12.2021 року в порядку забезпечення позову було зупинено у виконачому провадженні № 66967406 стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 10.01.2022 року залучено до участі у справі, як правонаступника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» і підготовче засідання відкладено на 03.02.2022 року, яке не відбулося у зв`язку з хворобою головуючого-судді. Підготовче засідання призначено на 03.03.2022 року.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 03.03.2022 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 31.03.2022 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві, який просив задовольнити. Вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підтримав і просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи ( ас 130, 137). Відповідач ТОВ « Хорн ХОФ ІНВЕСТ» відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 не подав.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області - Шульженко Ігор Сергійович, в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча були вчасно і належним чино повідомлені про день, час і місце розгляду справи ( ас 125, 128, 132, 135), пояснення на позовну заяву не подали.

Суд, заслухавши думку представника позивача, ухвалив розгляд справи проводити у відсутності позивача, представника відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, на підставі частини 1 статті 223 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне.

Згідно виконавчого напису від 23.06.2021 року, зареєстрований у реєстрі № 218835, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Є.М. Остапенком, на підставі статей 87-91 Закону України « Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 ( далі - Перелік), запропоновано стягнути з ОСОБА_2 за Кредитним договором №591/8-В від 30.03.2006 року, укладеним із первісним кредитором Публічним акціонерним товариством Комерційний банк « Надра», право вимоги за явим було відступлено до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Дніпрофінансгруп», відповідно до договору № GL48N718070 blank про відступлення права вимоги від 05.08.2020 року, відповідно до якого ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право нового кредитора до Позичальника за кредитним договором.

30.09.2020 року між ТОВ «ФК « Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір № GL48N718070 blank_01 про відступлення права вимоги від 30.09.2020 року, відповідно до якого ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право нового кредитора до Позичальника за кредитним договором, за період з 10.02.2019 року по 22.06.2021 року, в розмірі 23 359, 85 грн та 50 грн плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 23 409, 85 гривень ( ас 11).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 66967406 від 28.09.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області І.С. Шульженко відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 218835, виданого 23.06.2021 року ( ас 12).

Згідно постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №66967406 від 28.09.2021 року, визначено для боржника загальну суму мінімальних витрат 200, 00 гривень ( ас 13).

Згідно постанови про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 66967406 від 28.09.2021 року, визначено для боржника основну винагороду у сумі 2 340, 98 гривень ( ас 14).

Відповідно до Кредитного договору № 591/8-В від 30.03.2006 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк « Надра», укладено Кредитний договір № 591/8-В, згідно з яким позивач отримав кредит на суму 1 537 грн строком на 24 місяці зі сплатою 20% річних за користування кредитом та з платою за управління кредитом із розрахунку 2,5 % від суми фактичної заборгованості, з кінцевим терміном повернення кредиту до 30.03.2008 року ( ас 9 зв -10).

Відповідно до договору № GL48N718070 blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2021 року, ТОВ «ФК « Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги, а ТОВ « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право нового кредитора до Позичальника за кредитним договором ( ас 54, 55).

Згідно договору № 1111/К-1 про відступлення прав вимоги від 11.11.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю « ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, у тому числі за кредитним договором ( з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 591/8-В від 30.03.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра» (ас 56-59).

Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» ( далі - Закон) та іншими актами законодавства України ( частина 1 статті 39 Закону). Цими актами є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 ( далі - Порядок).

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 88 Закону ( в редакції чинній, на момент вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно статті 89 Закону, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата ( рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи ( для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків ( для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ( стаття 88 Закону).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт ( подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача ( повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону в такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом « Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року ( справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року « Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу « Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року « Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц ( провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору ( договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 23 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів.

З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що позивач не визнала заборгованість, вказану у виконавчому написі, та не укладала нотаріально посвідчений кредитний договір з ВАТ КБ « Надра», правонаступником якого в частині вимог про стягнення кредитної заборгованості є Товариство з обмеженою відповідальністю « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача та її представника щодо неукладення останньою з ВАТ КБ « Надра», правонаступником якого в частині вимог про стягнення кредитної заборгованості є Товариство з обмеженою відповідальністю « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», нотаріально посвідченого кредитного договору № 591/8-В від 30.03.2006 року.

Крім цього, з наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання спірного виконавчого напису від 23.06.2021 року № 218835, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість в розмірі 23 409, 85 грн таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути на користь позивач, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати в частині судового збору за заяву про забезпечення позову.

Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу, то суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу, то суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно частини 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищенаведене у сукупності і надані позивачем докази на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу ( ас 92-97), а також: складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги) - участь в одному судовому засіданні; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг) -участь в одному судовому засіданні; обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт - участь в одному судовому засіданні, суд доходить висновку, що вимога позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу підлягає до задоволення частково і з відповідача слід стягнути на користь позивача 1 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 12, 13, 77-81, 83, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області - Шульженко Ігор Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Виконавчий напис від 23.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 218835, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, на підставі статей 87-91 Закону України « Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Брайт Інвестмент» за кредитним договором № 591/8-В від 30.03.2006 року, заборгованості у сумі 23 359 ( двадцять три тисячі триста п`ятдесят дев`ять) гривень 85 ( вісімдесят п`ять) копійок, що складається з: 1 478 ( одна тисяча чотириста сімдесят вісім) гривень 14 ( чотирнадцять) копійок простроченої заборгованості за сумою кредиту; 4 283 ( чотири тисячі двісті вісімдесят три) гривні 54 ( п`ятдесят чотири) копійки простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 17 598 ( сімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 17 ( сімнадцять) копійок заборгованості по комісії, за період з 10.02.2019 року по 22.06.2021 року включно - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 1 362 ( одну тисячу триста шістдесят дві) гривні судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 1 000 ( одну тисячу) гривень витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю « ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», місцезнаходження: 01054, місто Київ, вулиця Тургенєвська, будинок 34, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: не відомий.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко Ігор Сергійович, місцезнаходження: 43023, місто Луцьк, вулиця Конякіна, будинок 24, офіс 85, Волинська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків: не відомий.

Дата складення повного тексту рішення суду: 07.04.2022 року.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька