СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/372/22
Провадження № 2/306/324/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2022 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Пецко Ж.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до Свалявської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_3 .. Спадкоєм за законом після смерті останньої є його батько - ОСОБА_2 . Посилається на те, що батько спадщину приймаьти не бажає та незаперечує щодо прийняття спадшини після смерті бабусі за позивачеи, так як останній проживав разом з бабусею та вів спільне господарство. Зазначає, що після звернення до ДНК йому було повідомлено, що прийняти спадщину за покійною не має можливості, так як відсутні правоустановлюючі документи на даний житловий будинок, а тому просить визнати за ним право власності на спірний житловий будинок.

Сторони у судове засідання не з`явилися,

Від позивача надійшла заява, у якій він просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні (а.с. 28).

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив (а.с. 26-27).

Відповідач ОСОБА_2 надав заяв, у якій він просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с. 29-31).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.06.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Виконавачим комітетом Стройненської сільської ради Свалявського району Закарпатськорї області складено відповідний актовий запис № 25 від 12.06.2020 року (а.с. 3).

Наявність спадкодавцю ОСОБА_3 спадкового майна, житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копія будівельного паспорта на забудову земельної ділянки індивідуального забудівника; копія рішення народних депутатів Стройненської сільської ради про узаконення самовільнол побудованого житлового будинку; копія проекту забудови земельної ділянки житлового будинку (а.с.13-15).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.08.1973 року, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначенол у графі батько- ОСОБА_4 , у графі мати - ОСОБА_3 (а.с.4).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10.04.1995 року, батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є відповідач ОСОБА_2 (а.с.29).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Стройненської сільської ради № 522 від 12.06.2020 року, ОСОБА_1 до дня смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав та вів спільне господарство з померлою, похорон останньої проводив за свій рахунок (а.с. 16).

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо визнання права власності на спірний житловий будинок після смерті його мами ОСОБА_3 за своїм сином, позивачем ОСОБА_1 (а.с.30).

Згідно технічного паспорту від 17.01.2022 року, на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , інвентаризаційна справа № 1002/2022, даний житловий будинок складається з : «А» - житлового будинку; «Б» - котельні; «В»- гаражу; «№1-3» - огорожі. Його вартість, відповідно до довідки №662 від 17.01.2022 року, складає 101 993,00 грн. (а.с. 7-17).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину … .

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно копії посвідчення Головного управління Національної гвардії України серії НОМЕР_4 від 10.07.2015 року, позивач ОСОБА_1 , відповідно до ч.13 ст. 5 Закаону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору (а.с.18).

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Свалявської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець