Ухвала

05 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 761/34887/20

провадження № 61-2377ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», подану представником - Марінеском Андрієм Вікторовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 351 197,46 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за період з 06 березня 2018 року по 10 липня 2020 року 3 % річних в розмірі 24 108,08 грн та індекс інфляції в розмірі 47 135,96 грн, за період з 11 липня 2020 року по 26 жовтня 2020 року - 3 % річних у розмірі 2 274,83 грн, а всього 73 518,87 грн. В частині позовних вимог ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 256 091,84 грн, 3 % річних та індексу інфляції за період з 26 жовтня 2017 року по 06 березня 2018 року відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»судовий збір у розмірі 1 102,78 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року (повний текст якої складено 06 грудня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за період з 06 березня 2018 року по 26 жовтня 2020 року в розмірі 73 518,87 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за період з 06 березня 2018 року по 26 жовтня 2020 року в розмірі 73 518,87 грн залишено без задоволення. Стягнуто з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 654 грн.

11 лютого 2022 року представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за довіреністю - Марінеско А. В. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження і підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Частинами першою-третьою статті 58 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Що стосується представництва, то за визначенням, наведеним у статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ним є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Частинами першою, другою статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 18 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

02 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України (Закон України № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 161, підпункт 11 якого передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Вказані зміни набули чинності 30 вересня 2016 року.

Справа № 761/34887/20 за позовом ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 про стягнення коштіврозпочата після 30 вересня 2016 року, не є трудовою або малозначною справою, оскільки ціна позову в ній перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому представництво ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в цій справі в суді касаційної інстанції має здійснюватися виключно адвокатом.

Подана до Верховного Суду від імені ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» касаційна скарга підписана Марінеском А. В. на підставі довіреності від 31 травня 2021 року. В Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що Марінеско А. В. має статус адвоката, і до касаційної скарги не додано документа, який би це посвідчував.

Таким чином, Марінеско А. В. не може бути представником ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в цій справі.

Крім довіреності, Марінеско А. В. додав до касаційної скарги витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (). У графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» зазначено - Скребець Олександр Сергійович .

Підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про «самопредставництво» в Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

За загальним правилом самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Разом з тим змінами, внесеними до ЦПК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені», та визначено вичерпний перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: «відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)» (частина третя статті 58 ЦПК України).

З аналізу змісту цієї норми закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно здійсненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 43 ЦПК України процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих умов.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Згідно з частою першою статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Додані до касаційної скарги документи не свідчать про наявність у Марінеска А. В. права діяти в порядку самопредставництва від імені ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Таким чином, до касаційної скарги не надано доказів належного уповноваження Марінеска А. В. на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи те, що належних документів, які б засвідчували право Марінеска А. В. на здійснення представництва ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не надано, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню заявнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 60, 62, 260, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу, подану представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - Марінеском Андрієм Вікторовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів повернути особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук