Справа № 515/228/22
Провадження № 2/515/503/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника заявника адвоката Давиденка К.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_1

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2022 року ОСОБА_2 в особі свого представника звернулася до суду з позовною заявою в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , в якій просила визнати право власності на земе- льну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка була бабусею неповнолітнього ОСОБА_3 та яка за життя вчинила заповіт на ім`я свого сина ОСОБА_1 , яким заповіла все своє майно, яка належало на день її смерті. До вказаного майна ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільсько- господарського виробництва площею 7,86 га, що розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно державного акту на права приват- ної власності на землю серії ІІІ-ОД № 024783 від 28.08.2002 р., виданого на ім`я ОСОБА_4 , ка- дастровий номер :01:001:2557. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спа- дщини неповнолітній ОСОБА_3 отримав відмову у зв`язку з тим, що спадкоємцем за заповітом є син померлої, яку він фактично прийняв. Дійсно, на момент смерті спадкодавця відповідач був за- реєстрований зі спадкодавцем за однією і тією ж адресою, але фактично не проживав разом з нею, а отже, фактично не прийняв спадщину, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. В той же час її син ОСОБА_3 вважається таким, що фактично прийняв спадщину, відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК Ук- раїни, згідно якої малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Отже, вищевказану земельну ділянку неповнолітній ОСОБА_3 має право прийняти у спадщину як спадкоємець п`ятої черги за зако- ном, як онук ОСОБА_4 . За таких обставин просила визнати за неповнолітнім ОСОБА_3 пра- во власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.26).

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі (а.с.25).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову су- перечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

Згідно копії паспорту НОМЕР_1 (а.с.4), позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Татарбунари Оде ської області. 04 вересня 1991 року відділом РАГС м.Татарбунари Одеської області між нею та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, актовий запис № 73, після чого їй присвоєно прізвищк " ОСОБА_6 ".

З копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та ІD-картки № НОМЕР_3 від 13.07. 2021 р. (а.с.6, 7) слідує, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Татарбунари Одеської області, його батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Як вбачається з копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та паспорту НОМЕР_5 (а.с.9, 16), що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Приморське Татарбунарського району Оде ської області, його батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.10) підтверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Приморське Татарбунарського району Одесь- кої області.

Згідно заповіту від 12.08.2008 р., посвідченого секретарем Ткаченко С.С., ОСОБА_1 є спадко- ємцем по заповіту на все на майно, яке належало ОСОБА_4 на день її смерті (а.с.11).

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 024783 (а.с.12) підтверджується, що земельну ділянку площею 7,86 га, що розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, було передано у власність ОСОБА_4 .

Відмова нотаріуса (а.с.14) свідчить про неможливість неповнолітнього ОСОБА_3 , отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_4 (спадкова справа № 3/2022 від 11.01.2022 р.), у зв`язку з тим, що спадкоємцем за за- повітом є син померлої, який прийняв фактично спадщину.

Вартість земельної ділянки площею 7,8599 га, кадастровий номер :01:001:2527, ста- новить 154984 грн., що видно з витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, складеної 31.05.2021 р. (а.с.15).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї Постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України.

За правилами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ра зі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прий- няття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом ч.ч.3, 4 ст.1269 ЦК України, особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право пода- ти заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника.

За приписами ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також осо- ба, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випад- ків, встановлених ч.ч.2-4 ст.1273 цього Кодексу.

За змістом ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право спадкування почерго- во. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спа дщину чи не прийняти її.

Як передбачено ст.1267 ЦК України, право на спадкування за законом мають інші родичі спад- кодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність можливості реалізувати позивачем спад- кові права своєї дитини після смерті бабусі у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, шляхом визнання за її неповноліт- нім сином в порядку спадкування за законом в порядку п`ятої черги право власності на зазначену земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1225, 1258, 1267, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спад- кування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , право власності на земельну ділянку площею 7,86 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Приморської сільсь- кої ради Білгород-Дністровського (Татарбунарського) району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 024783, виданого Приморською сіль- ською Радою народних депутатів 28.08.2002 р. на ім`я ОСОБА_4 , кадастровий но- мер 0:01:001:2557.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.