Провадження 2/524/1281/22
02.03.2022 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Лапік К.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,-
Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
В обґрунтування позову зазначено, що 23.09.2020 року, приблизно о 09 годині 50 хвилин по вулиці Вадима Пугачова, в напрямку від проспекту Свободи до вул. Чкалова, керуючи мопедом YAMAHA JOG державний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_1 .
В цей же час поблизу заїзду до ринку «Толока», розташованого по вулиці Вадима Пугачова, з лівого узбіччя на проїзну частину вулиці вийшов пішохід ОСОБА_2 , який почав переходити дорогу зліва на право по напрямку руху мопеду YAMAHA JOG.
Рухаючись у вказаному напрямку в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_1 , маючи можливість об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_2 , який переходив проїжджу частину вулиці, порушивши вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування мопеду та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 який знаходився в межах смуги руху мопеду YAMAHA JOG.
В результаті наїзду у пішохода ОСОБА_2 , відповідно висновку судово-медичної експертизи № 717 від 21.07.2020 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шийки правої стегнової кістки, рана лівої гомілки, які в один проміжок часу від ударної дії тупих, твердих предметів, могли утворитися у пішохода при дорожньо-транспортній пригоді від ударяння виступаючими частинами мото-транспортного засобу, і по ступеню тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я.
Ухвалою суду від 02.02.2022 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.
З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку.
Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.
Від представників Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» надійшли клопотання, в яких просять розглядати справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.11.2021 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 задоволено.
Звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
З ухвали постає, що 23.09.2020 року, приблизно о 09 годині 50 хвилин по вулиці Вадима Пугачова в м.Кременчуці, в напрямку від проспекту Свободи до вул. Чкалова, керуючи мопедом YAMAHA JOG державний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_1 .
В цей же час поблизу заїзду до ринку «Толока», розташованого по вулиці Вадима Пугачова, з лівого узбіччя на проїзну частину вулиці вийшов пішохід ОСОБА_2 , який почав переходити дорогу зліва на право по напрямку руху мопеду YAMAHA JOG.
Рухаючись у вказаному напрямку в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_1 , маючи можливість об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_2 , який переходив проїжджу частину вулиці, порушивши вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування мопеду та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 який знаходився в межах смуги руху мопеду YAMAHA JOG.
В результаті наїзду у пішохода ОСОБА_2 , відповідно висновку судово-медичної експертизи № 717 від 21.07.2020 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шийки правої стегнової кістки, рана лівої гомілки, які в один проміжок часу від ударної дії тупих, твердих предметів, могли утворитися у пішохода при дорожньо-транспортній пригоді від ударяння виступаючими частинами мото-транспортного засобу, і по ступеню тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Пунктом 6 цієї ж Постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.
За таких обставин відповідач повинен відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_2 , оскільки між його діями та перебуванням потерпілого на лікуванні існує причинний зв`язок.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2270 грн.
Керуючись ст.ст.1187, 1206 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк