Справа № 342/1407/21
Провадження № 2-о/342/15/2022
04 квітня 2022 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді Андріюк І.Г.,
секретаря судового засідання Качуровського Д.Р.
з участю заявника ОСОБА_1
представника заявника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городенка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 , Городенківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання (встановлення) факту батьківства,
Представник заявника ОСОБА_1 , на підставі ст.128, 130 Сімейного кодексу України (далі СК України), звернувся до суду із заявою про визнання (встановлення) факту батьківства та просив ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 , матір`ю якого була ОСОБА_5 ; внести зміни до Книги реєстрації народжень в актовий запис №126 від 22.10.1996 року, складений Відділом РАЦСу Городенківського районного управління юстиції про народження ОСОБА_1 , а саме у графі «відомості про батька» вказати ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_1 .
Вимоги заяви обґрунтовано тим, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.02.2003 заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області (повторно видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 16.04.2013 року, актовий запис №126).
Його мати ОСОБА_6 була одруженою із ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 20.11.1999 року.
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, у графі «відомості про дитину» зазначено ОСОБА_8 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно батьком дитини є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян 08.02.2003 року зроблено зміни у відомостях про матір, замінено ОСОБА_9 на ОСОБА_10 та змінено відомості про дитину на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2002 року в частині « ОСОБА_9 » замінено на « ОСОБА_10 », по батькові « ОСОБА_11 » замінено на « ОСОБА_12 ».
Зазначає, що оскільки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнання батьківства дитини може бути визначено тільки за рішенням суду, підстави і порядок якого визначені ст.128 СК України. Згідно з ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу.
Ухвалою Городенківського районного суду від 01.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 28.12.2021. На адресу суду 17.12.2021 року надійшов відзив заінтересованої особи ОСОБА_4 .
У відзиві просив у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю. Зазначив, що батьківство щодо заявника ОСОБА_1 заперечує. З матір`ю заявника перебував у зареєстрованому шлюбі з 1991 по 1998 рік. Протягом п`яти років дружині не вдавалося завагітніти. У 1996 році з`ясувалося, що дружина вагітна. Почав підозрювати її у зраді, оскільки інтимних стосунків між ними не було. При реєстрації дитини його записали батьком дитини. У 1998 році шлюб із ОСОБА_6 розірвано. Вказав, що на підставі ст.130 СК України встановлення факту батьківства можливе за таких умов: запис про батька дитини вчинено за вказівкою матері; батьки дитини не перебували у шлюбі між собою; особа, стосовно якої встановлюється батьківство, померла. Тому наголошує, що встановлення факту батьківства на підставі ст.130 СК України стосовно живої людини не допускається та суперечить вимогам закону.
Вважає, що подана заява не ґрунтується на вимогах закону та суперечить визначеній СК України та ЦПК України процедурі визначення батьківства.
28.12.2021 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці. Відкладено розгляд справи на 17.01.2022 року.
11.01.2022 року на адресу суду надійшов лист начальника Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, де просить справу розглядати без участі представника відділу, не заперечують щодо задоволення позову.
У зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному, розгляд справи 17.01.2022 року не відбувся. 08.02.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника заявника адвоката Кота Р.С. про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 23.02.2022 року.
У зв`язку із неявкою заінтересованої особи та наполяганням сторони заявника у судовому засіданні 23.02.2022 року оголошено перерву.
У судове засідання 16.03.2022 року заявник не з`явився, хоча повідомлений про розгляд справи належним чином, розгляд справи відкладено. Заінтересована особа ОСОБА_4 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
У судове засідання 04.04.2022 року заінтересована особа ОСОБА_4 та представник Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Як передбачено ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, у судовому засіданні, вислухавши заявника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , які вимоги заяви підтримали, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вважає доцільним зазначити таке.
Встановлення батьківства у судовому порядку можливо як у порядку позовного провадження, так і в порядку окремого провадження (встановлення факту визнання батьківства та факту батьківства).
Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.
Звертаючись до суду із заявою, заявник керувався правилами 130 СК, які передбачають встановлення факту батьківства за рішенням суду, та ст. 128 СК, яка передбачає визнання батьківства за рішенням суду.
Відповідно до ч. 7 ст. 19 та ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно до п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. У ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Cправи окремого провадження мають такі особливості: заявлені в порядку окремого провадження вимоги є безспірними (відсутній спір про суб`єктивне право); завданням суду є охорона інтересів заявника шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав; в окремому провадженні відсутні сторони із протилежними матеріально-правовими інтересами, а тому принцип змагальності не застосовується.
Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Процедура встановлення факту батьківства через суд можлива тільки після смерті особи, батьківство якої встановлюється, що регулюється ст.130 СК України.
У той же час процедура визнання батьківства встановлена ст.128 СК України та полягає у визначенні спорідненості між батьком та самою дитиною у судовому порядку.
Так, за приписами ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний актовий запис за №126 від 22.10.1996 року, у с.Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, його батьками вказано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.02.2003 року, серія НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження, виданим повторно 16.04.2013 року, серія НОМЕР_2 .
Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_6 одружилися 20.11.1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №9. Прізвища чолова та дружини після одруження ОСОБА_10 .
Серед виправлень, внесених до відомостей актового запису:
запис №1 08.02.2003 року внесено зміни на підставі актового запису про шлюб №9 від 20.11.1999 року, у графі «відомості про матір» ОСОБА_9 змінено на ОСОБА_10 ;
запис №2 08.02.2003 року внесено зміни на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2002 року, у графі «відомості про дитину: прізвище» ОСОБА_9 змінено на ОСОБА_10 , у графі «відомості про дитину: по батькові» ОСОБА_11 змінено на ОСОБА_12 , у графі «відомості про батька: прізвище» ОСОБА_9 змінено на ОСОБА_10 , у графі «відомості про батька: ім`я» ОСОБА_13 змінено на ОСОБА_14 , у графі «відомості про батька: по батькові» ОСОБА_15 змінено на ОСОБА_16 , у графі «відомості про батька: дата народження» 10.01.1964 змінено на 02.01.1964, у графі «відомості про батька: місце проживання» АДРЕСА_1 змінено на Україна, Івано-Франківська область, Городенківський район, с.Серафинці.
Також судом встановлено, що мати заявника, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 17.03.2013 року складено відповідний актовий запис №6, що стверджується свідоцтвом про смерть від 17.03.2013 року, серія НОМЕР_4 .
Отже, як встановлено судом, матір заявника ОСОБА_1 була одруженою із ОСОБА_4 та за час існування шлюбу народився заявник, батьком якого записано ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 шлюб розірвано 21.05.1998 року, актовий запис №52, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції 05.09.2007 року, серія НОМЕР_5 .
У зв`язку із укладенням шлюбу ОСОБА_6 із ОСОБА_7 20.11.1999 року внесено зміни у актовий запис та батьком заявника вказано ОСОБА_7 .
Суд вважає доцільним зазначити, що необхідно розрізняти поняття «визначення батьківства» та «встановлення факту батьківства». Перший термін означає визначення походження дитини від певної особи, а другий термін стосується випадків смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, і тоді факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.
Встановлення (визнання) батьківства у позовному провадженні відповідно до ст. 128 СК України можливо лише за життя припустимого батька дитини. У випадку, якщо він помер, та дитина народилась від незареєстрованого шлюбу, то встановлення факту визнання або факту батьківства має відбуватись в порядку окремого провадження відповідно до норм ст.130 СК України.
Отже, справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК справи про визнання батьківства за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.
З поданої до суду заяви ОСОБА_1 вбачається, що особа, батьківство якої він бажає встановити щодо себе, ОСОБА_4 , є живим на час розгляду справи, та крім того, у наданому суду відзиві останній заперечує щодо встановлення факту його батьківства.
Отже, можна припустити, що між сторонами у справі є цивільно-правовий спір, який би підлягав вирішенню у порядку позовного провадження.
Суд вважає, що заявник, звернувшись до суду у порядку ст.ст.128, 130 СК України, не визначився із процедурою встановлення (визнання) батьківства, зазначивши одночасно обидва способи для його встановлення (визнання), передбачені СК України, проте не врахував порядок, визначений законодавством.
За змістом заяви позивач звернувся із заявою про встановлення (визнання) факту батьківства у порядку окремого провадження та представник заявника підтвердив про це у судовому засіданні.
Доцільно зазначити, що оскільки особа, батьківство якого щодо себе хоче встановити заявник, відповідно до ст. 128 СК України відбувається за життя припустимого батька дитини - ОСОБА_4 , то справа підлягає до розгляду у позовному провадженні.
Згідно ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Таким чином, оскільки заявник ОСОБА_1 бажає визнати (встановити) факт батьківства ОСОБА_4 щодо нього, то йому, відповідно, слід звернутися до суду з вимогою про визнання батьківства у порядку позовного провадження, та з посиланням на відповідні норми, що регулюють такий порядок.
Також суд вважає доцільним зазначити, що відмова у задоволенні заяви про встановлення (визнання) батьківства не свідчить про відмову у вирішенні у судовому порядку відповідного питання, оскільки ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернення до суду із позовом про визнання батьківства у визначеному законом порядку.
Відтак, враховуючи наведене вище суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання (встановлення) факту батьківства в окремому провадженні, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.
Частиною 7 ст. 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 211, 217, 258-259, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 , Городенківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання (встановлення) факту батьківства відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Представник заявника адвокат Кіт Роман Степанович, місцезнаходження: вул. С. Петлюри, 7 Б, м. Івано-Франківськ, 76000.

Заінтересована особа: Городенківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул.Шевченка, 46, м.Городенка, Івано-Франківська область.

Повний текст судового рішення складено 06.04.2022.

Суддя: Андріюк І. Г.