Справа № 132/2329/21
Провадження № 22-ц/801/368/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 рокуСправа № 132/2329/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),
суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,
за участю секретаря судового засідання Француза М. Г.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження та зобов`язання внесення змін до нього,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Сєліна Є. В. в приміщенні суду в м. Калинівка, -

в с т а н о в и в :

15 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження та зобов`язання внесення змін до нього.
Заява обґрунтована тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Антонопіль Калинівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10 жовтня 1958 року Попівською сільською радою Калинівського району Вінницької області, а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 20 червня 1986 року відділом ЗАГС Калинівського райвиконкому Вінницької області; військовим квитком серії НОМЕР_3 , виданим 01 листопада 1976 року Калинівським районним військовим комісаріатом Вінницької області; паспортом громадянина Російської Федерації за № НОМЕР_4 , виданим 11 грудня 2003 року ВВС «Філевський парк» м. Москви; паспортом типу Р за № НОМЕР_5 , виданим 06 серпня 2014 року ФМС 77718; довідкою Міністерства внутрішніх справ серії ІІА № 2139255 від 19 грудня 2020 року, в яких дата його народження зазначена « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Натомість, під час оформлення документів на постійне місце проживання в Україні, з отриманого повторно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 12 січня 2021 року Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), йому стало відомо про допущену помилку в актовому записі про народження № 49 від 06 листопада 1958 року, складеному виконавчим комітетом Уладівської (в минулому Попівської) сільської ради Калинівського району Вінницької області, де датою його народження помилково зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Звернувшись до Калинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із запитом щодо проведення перевірки правильності внесення до актового запису відомостей щодо дати його народження, отримав відповідь, згідно якої відомості, які містяться в державному реєстрі, відповідають даним паперового носія актового запису.

Через відповідні розбіжності він позбавлений можливості отримати дозвіл на міграцію в Україну, а тому вимушений звернутися до суду із вказаною заявою.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просив суд :

-встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження № 49 від 06 листопада 1958 року, складеного виконавчим комітетом Уладівської (в минулому Попівської) сільської ради Калинівського району Вінницької області в частині запису дати його народження з « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на «10 вересня 1958 року»;

-зобов`язати Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) внести зміни до актового запису про народження № 49 від 06 листопада 1958 року, складеного виконавчим комітетом Уладівської (в минулому Попівської) сільської ради Калинівського району Вінницької області, зазначивши дату його народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року заяву залишено без задоволення.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення заяви.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції порушено принцип пропорційності та диспозитивності та не витребувано з власної ініціативи дублікат медичної довідки про народження, виданого пологовим будинком, в якому був народжений заявник.

Свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , де відповідно до актового запису цивільного стану від 06 листопада 1958 за № 49, у графі народився, вказано зовсім іншу дату народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 не видавалось. Суд першої інстанції помилково приймає його до уваги. Окрім цього, дата його видачі є пізнішою, ніж свідоцтва серії НОМЕР_1 від 10.10.1958.

На підставі першого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.10.1958 заявник отримав 26.12.1978 року паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_7 , а також інші документи, які надані заявником до суду.

У відзиві Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні адвокат Ільніцький І. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката заявника, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого повторно 12 січня 2021 року Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Антонопіль Калинівського району Вінницької області, про що 06 листопада 1958 року складено відповідний актовий запис № 49.
Згідно копії паспорту за № НОМЕР_4 , виданого 11 грудня 2003 року ВВС «Філевський парк» м. Москви; паспорту типу Р за № НОМЕР_5 , виданого 06 серпня 2014 року ФМС 77718, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Антонопіль Калинівського району Вінницької області, є громадянином Російської Федерації.
Листом Калинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 09 липня 2021 року № 724-21.6-35 повідомлено, що в архіві відділу зберігається актовий запис про народження № 49, складений 06 листопада 1958 року Уладівською (в минулому Попівською) сільською радою Калинівського району Вінницької області на ОСОБА_2 , в якому дата народження дитини вказана « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Відомості, які містяться в державному реєстрі відповідають даним паперового носія актового запису.
Відповідно до запису акта про народження № 49 від 06 листопада 1958 року, складеного виконавчим комітетом Уладівської (в минулому Попівської) сільської ради Калинівського району Вінницької області, наданого на виконання ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 29 вересня 2021 року про витребування доказів, листом Калинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 12 жовтня 2021 року № 875/21.6-35, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Антонопіль Калинівського району Вінницької області, на підтвердження чого пред`явлений документ про народження довідка ст. Пиковської больниці.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог не надано жодних належних доказів, а саме первинних документів (зокрема дубліката медичної довідки про народження, виданої пологовим будинком, в якому він був народжений), які би свідчили про те, що запис про його народження в акті цивільного стану від 06 листопада 1958 року № 49 є неправильним, тому підстав для задоволення цієї заяви суд не вбачає.
Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви зроблений за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено статтею 315 ЦПК України.
Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, внесення до актових записів цивільного стану змін, їх поновлення і анулювання та засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначаються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01 липня 2010 року (далі - Закон № 2398-VІ) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року (далі - Правила).
Згідно з частинами першою - четвертою статті 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до пункту 1.15 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.
За змістом пункту 1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державному архіві внесення змін до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.
Пунктом 2.12 Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.
Пунктом 2.13 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову дійшов обґрунтованого висновку, що заявником не надано документа, який би свідчив про помилку у зазначенні його дати народження, допущену в актовому записі про народження № 49 від 06 листопада 1958 року, зокрема дубліката медичної довідки про народження, виданої пологовим будинком, в якому він був народжений, які би свідчили про те, що запис про його народження в акті цивільного стану від 06 листопада 1958 року № 49 є неправильним.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не надано суду доказів його звернення в позасудовому порядку до дипломатичного представництва або консульської установи України, або відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем постійного проживання, для вирішення питання щодо внесення змін до актового запису про народження № 49 складеного 06 листопада 1958 року, оскільки він є громадянином Російської Федерації (абзац 5 пункту 2.1 розділу ІІ Правил).

У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. На цьому наголосила Велика Палата Верховного Суду у справі № 287/167/18-ц.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено принцип пропорційності та диспозитивності та не витребувано з власної ініціативи дублікат медичної довідки про народження, виданого пологовим будинком, в якому був народжений заявник, суд апеляційної інстанції відхиляє, адже доказів неможливості отримати зазначений доказ самостійно позивачем суду не надано. Окрім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу й на те, що клопотання про витребування дубліката медичної довідки про народження, виданого пологовим будинком, в якому був народжений заявник, не заявлено позивачем і під час апеляційного розгляду.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, які викладені у справі № 911/3289/14 (щодо самостійного витребування судом доказів) не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, з огляду на те, що норми ЦПК України, якими керувався суд першої інстанції набули чинності у 2017 році, тоді як висновки ВСУ містили роз`яснення щодо процесуальних норм, які діяли станом на 2014 рік.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, відтак судові витрати понесені ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги слід залишити за заявником.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року у даній справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 06 квітня 2022 року.