Справа №173/246/22
Провадження №2/173/352/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням ,-

ВСТАНОВИВ:

01.02.2022 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про стягнення аліментів на своє утримання в зв`язку з навчанням до відповідача ОСОБА_2

10.02.2022 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2022 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 28.03.2022 року. В якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено ОСОБА_3

28.03.2022 року відповідачем надана відповідь на відзив, за змістом - письмові заперечення.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в зв`язку з навчанням в розмірі ј частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, до закінчення навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: він є сином відповідача.

Він навчається у Державній спеціальній службі транспорту Міністерства оборони України на 1 навчальному курсі кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби Українського Державного університету науки і технології, як курсант, згідно наказу начальника кафедри № 181 з 02.08.2021 року на денній формі навчання. Плановий термін навчання з 02.08.2021 року по червень 2025 року.

Як курсант він отримує грошове забезпечення від держави в розмірі 700.00 грн., який є значно меншим від встановленого законом прожиткового мінімуму.

Його знаходження на повному державному забезпеченні не забезпечує в повній мірі його потреби в зв`язку з навчанням, пов`язані з проходженням військової служби і жодним чином не забезпечує у повному обсязі його потреби на відпочинок, духовний, розумовий та соціальний розвиток на належному рівні. Крім того він потребує матеріальної допомоги, оскільки має проблеми із здоров`ям.

Відповідач матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням в добровільному порядку йому не надає, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явився. Позовну заяву не відкликав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши письмові заперечення. Згідно поданих письмових заперечень проти задоволення позовних вимог заперечує. Заперечення обґрунтовує тим, що позивач в зв`язку з навчанням перебуває на повному державному забезпеченні, отримує грошове забезпечення в розмірі 700.00 грн. В позовній заяві позивач на навів жодної обставини для якої мети йому потрібно стягувати з нього, як з батька, аліменти. Проходження військової служби гарантує позивачу, як військовослужбовцю безоплатну медичну допомогу. Позивачем не доведено, що його перебування на повному державному забезпеченні ставить його у скрутне матеріальне становищ. На даний час він за станом здоров`я не має належного матеріального становища, оскільки є інвалідом ІІІ групи. Постійно хворіє і для поточного лікування йому необхідні значні кошти. Тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача та третьої особи, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого відповідач записані його батьком, а ОСОБА_3 , матір`ю.

Судом встановлено, що на даний час позивач є повнолітнім і є курсантом першого курсу Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби українського Державного університету науки і технології. Знаходиться на повному державному забезпеченні та проживає у військовому гуртожитку. Плановий термін навчання з 02.08.2021 року по червень 2025 року.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що позивач скориставшись своїм правом на звернення до суду, просить стягнути аліменти на своє утримання в зв`язку з навчанням з батька, мотивуючи свої вимоги тим, що потребує матеріальну допомогу на своє утримання в зв`язку з навчанням.

Таким чином позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в частці від прибутку відповідача в зв`язку з навчанням, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд, так як порушуються права позивача на матеріальне утримання від батьків в зв`язку з навчанням.

Судом встановлено, що в зв`язку з навчанням позивач несе певні матеріальні витрати, в тому числі і пов`язанні із наявними захворюваннями. Тому потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням.

Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд виходячи з того, що відповідачем не надано доказів про розмір його доходу. Судом враховується, що відповідач є інвалідом третьої групи. Згідно наданої довідки МСЕК серії 12 ААВ № 120461 може працювати. Рекомендована легка праця - черговий , оператор- диспетчер. Таким чином судом встановлено, що відповідач має можливість працювати, а також має право на призначення пенсії як особа з інвалідністю. В свою чергу судом враховується і та обставина, що відповідач за станом здоров`я потребує лікування. На підставі чого суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в зв`язку з навчанням сина.

Судом також враховується та обставина, що позивач знаходиться на повному державному забезпеченні та проживає у військовому гуртожитку, отримує грошове забезпечення, таким чином його необхідні потреби в зв`язку з навчанням ( проживання, харчування, забезпечення одягом взуттям) здійснюється державою, також позивач за рахунок отримуваного матеріального забезпечення частково компенсує інші свої потреби в зв`язку з навчанням.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на корись позивача аліменти на його утримання в зв`язку з навчанням в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання. Визначення аліментів в даному розмірі з урахуванням обов`язку матері забезпечувати позивача в зв`язку з навчанням, суд вважає буде необхідним та достатнім для забезпечення потреб позивача в зв`язку з навчанням, в тому числі і для його лікування та оздоровлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 01.02.2022 року, тому з даної дати і підлягають стягненню аліменти з відповідача на утримання сина в зв`язку з навчанням і до 30.06.2025 року, тобто до закінчення навчання.

Відповідно до пп.1 п. 1 ст. 367 рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 992.40 грн. .

На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на його утримання в зв`язку з навчанням в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 01 лютого 2022 року і до 30 червня 2025 року включно, тобто до закінчення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 992.40 грн.

Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.03.2022 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 01.04.2022 року

Дата набрання законної сили: 28.04.2022 року