Справа № 305/2251/15-ц
провадження по справі 8/305/4/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2022 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

з участю секретаря судового засідання Шемоти М.І.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахові заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Заява мотивована тим, що рішенням суду від 18.06.2018 було стягнуто з нього, ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 борг в сумі 160000 гривень, 1600 гривень сплаченого судового збору та 5571 гривню витрат, понесених на оплату почеркознавчої експертизи. Вказане рішення набрало законної сили 07 травня 2019 року. Представник заявника ОСОБА_1 28.12.2021 ознайомився з матеріалами справи 305/2251/15-ц провадження 2/305/21/18 у приміщенні суду та отримав копію рішення суду першої інстанції й постанову суду апеляційної інстанції. На початку грудня 2021 року він дізнався про те, що ОСОБА_3 звернулась у 2021 році до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби у Рахівському районі щодо примусового виконання рішення суду у даній справі. З грудня 2020 року він знаходився на території Чеської Республіки на заробітках на упродовж одного року. Ознайомлення з матеріалами справи представником показало, що його інтереси у справі представляла адвокат Поштак Ю.С., яка подавала клопотання по справі у його інтересах та апеляційну скаргу. У даній справі він укладав угоду про представлення його інтересів з адвокатом Маріна І.М., а з іншими адвокатами він не укладав жодних угод. Адвокат Маріна І.М. подав до суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи і після цього більше участі у справі не брав. Отже, фактично виходить, що у даній справі його інтереси ніхто не представляв. Оскільки він фактично постійно знаходився за межами України - на заробітках у РФ, Румунії, Чехії та інших державах, таким чином до суду не були ним подані заперечення на позов та доводи у підтвердження заперечень. Зазначає, що ОСОБА_3 не довела факт, що розписка та клаптик паперу з датою та підписом були складені одночасно та одними чорнилами. При цьому сама позивачка у своїй заяві до суду від 07.04.2016 щодо подання оригіналу розписки зазначила, що вона подає оригінал та додаток з датою та підписом ОСОБА_2 . Він з незалежних від нього причин не міг подати до суду заперечення та доводи щодо безпідставності позовної заяви, оскільки у 2015-2018 роках знаходився на території РФ та інших державах, а кордон він перетинав за внутрішнім паспортом громадянина України та приватному автобусі під керуванням громадянина с. Середнє Водяне ОСОБА_4 і таким же чином він перетинав кордон у 2012 році й ці фати міг би підтвердити ОСОБА_4 та інші мешканці цього села, з якими він перетинав кордон та працював на території РФ влітку 2012 року. Він сподівався на добропорядність адвоката Маріни І.М., який мав подати заперечення про фіктивність та нікчемність розписки й клаптику паперу з датою та підписом ОСОБА_2 , а не заявляти клопотання про призначення експертизи по негодному об`єкту. Ця розписка не містила ні дати, ні підпису особи, яка склала цю розписку, а ОСОБА_3 своєю чергою не пояснила чому у такий спосіб (без дати та підпису) була складена розписка. Очевидним, на його думку, є те, що розписка написана різними почерками, різними чорнилами та різним натиском написані букви у словах і його адвокат мав би був поставити з цього приводу запитання в суді. Якби він брав участь в суді, то він обов`язково поставив би питання з приводу цієї дивної розписки, отже він позбавлений був реалізувати свої права, а в матеріалах справи немає жодного пояснення причин не участі адвокатів у судових засіданнях. Вважає, що його адвокат взагалі без причин заявив клопотання про проведення почеркознавчої експертизи по цій розписці та клаптику паперу з підписом та датою та для нього є незрозумілим чому його адвокат Маріна І.М. не брав участь в судових засіданнях та на яких підставах з`явилась адвокат Поштак Ю.С. З 2013 року він постійно мешкає у АДРЕСА_1 , тому він не отримував повістки та рішення судів. Якби він укладав угоду з адвокатом Поштак Ю.С., то він провів би оплату її праці за участь в судових засіданнях першої та апеляційної інстанціях. Якби він брав участь в судових засіданнях, то він би звернув увагу на те, що ця розписка не містить сутність - якого числа, місяця та року йому були вручені в борг живі гроші, тобто готівка в сумі 160000 гривень та при яких обставинах, може у той день його взагалі не було на території України, а отже й не було в реальності самого факту позичання грошей, тобто угоди позики. Крім цього, у нього не було потреб позичати грошей, тим більше, що вони розлучені та не вели спільного господарства, а у позивачки майже не було таких грошей 160000 гривень, оскільки вона не заробляла такі гроші, а він сплачував їй аліменти. У позивачки немає декларацій за 2010-2012 роки про заробляння таких великих грошей у 2012 році. Отже, якщо не був встановлений факт позичання грошей на дату позичання, то нововиявленими обставинами можуть бути любі обставини, які не були йому відомі на день розгляду справи - це може бути і декларація або відсутність декларації доходів позивачки за 2010-2012 рік, його знаходження за кордоном, у час, коли перетин кордону був дозволений за внутрішнім паспортом громадянина України, та покази свідків, з якими він перетинав кордон та працював у період 2010-1012 років. Українською мовою він не володіє у достатньому обсязі, він закінчив школу з румунською мовою навчання. У зв`язку з цим просив скасувати рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2018 року у справі 305/2251/15-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою від 09.03.2022 року було поновлено пропущений строк для звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, розгляд справи призначено відповідно до ч. 2 ст. 429 ЦПК України у спрощеному позовному провадженні з призначенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін на 09.30 год 04.04.2022.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав подану заяву, просив переглянути рішення суду, оскільки суд не надав оцінки розписці та клаптику паперу, що містить дату та підпис ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не мала коштів для позики, що підтверджується тим, що вона не задекларувала у 2010-2012 роках цих коштів, а також з тих підстав, що під час ухвалення рішення не було допитано свідків, які б підтвердили, що він у 2010-2012 роках перебував за кордоном, зокрема у Російській Федерації, а отже не міг написати розписку, на підставі якої з нього було стягнуто кошти за рішенням суду від 18.06.2018 року.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, суд своєчасно направив їй судові процесуальні документи за адресою вказаною у позовній заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про безпідставність поданої заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що Рахівським районним судом Закарпатської області 18 червня 2018 року ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яким позов ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_3 борг в сумі 160000 грн (сто шістдесят тисяч гривень), 1600 грн (одну тисячу шістсот гривень сплаченого судового збору та 5571 грн (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одну гривню) витрат, понесених на оплату почеркознавчої експертизи. Дане рішення (повний текст) було направлено сторонам ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та представнику відповідача ОСОБА_6 29.06.2018 за місцем проживання.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 17.07.2018 подала апеляційну скаргу, в результаті розгляду якої постановою Закарпатського апеляційного суду від 07.05.2019 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2018 року без змін.

В касаційному порядку дане рішення не оскаржувалось.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами заявником зазначені обставини, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, які, на думку суду, варто перевірити, зокрема наявність істотних обставин для справи, що не були встановлені судом та не могли бути відомі ОСОБА_2 на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається із рішення ЄСПЛ у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

У заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 посилається на те, що він не міг подати до суду заперечення та доводи безпідставності позовної заяви, оскільки його інтереси не були представлені належним чином, водночас матеріали справи містять докази того, що інтереси ОСОБА_2 у даній справі спочатку представляв адвокат Маріна І.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 06.04.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Маріною Іваном Михайловичем, а пізніше адвокат Поштак Ю.С. на підставі договору про надання правової допомоги від 22.09.2017, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Поштак Ю.С., яка здійснювала захист інтересів відповідача ОСОБА_2 в суді першої та апеляційної інстанції.

Те, що ОСОБА_2 не міг подати заперечення та доводи безпідставності позовних вимог спростовується також тим, що йому щоразу за місцем проживання, вказаним позивачкою у позовній заяві та реєстрації - АДРЕСА_2 були вручені процесуальні документи суду (позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі, судові повістки тощо), про що містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення Укрпошти. А твердження ОСОБА_2 про те, що він проживав у АДРЕСА_1 не підтверджена жодними доказами, ба більше учасник справи у разі зміни місця проживання відповідно до ст. 131 ЦПК України зобов`язаний суд про такі обставини, але ОСОБА_2 суд не повідомляв про зміну місця проживання.

Зазначаючи як нововиявлену обставину розписку від імені ОСОБА_2 останній зазначає, що така не може бути належним доказом факту укладення договору позики, але суд констатує, що вказана розписка досліджувалася не тільки судом, але й експертом під час проведення почеркознавчої експертизи, і суд, як першої, так і апеляційної інстанції, під час розгляду справи дав належну правову оцінку цьому документу.

Що стосується обставини про відсутність у ОСОБА_3 коштів для надання позики ОСОБА_2 , оскільки вона не декларувала доходів у 2010-2012 роках, то тут слід зазначити, що суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_3 являлася особою, яка в обов`язковому порядку повинна була подавати декларацію про доходи у 2010 -2012 роках, а доказ неподання декларації ОСОБА_3 , який подав заявник, зокрема витяг з Єдиного державного реєстру декларацій, взагалі не може бути судом прийнятий до уваги, оскільки цей реєстр запрацював лише з 2016 року, а крім цього, навіть за наявності підстав для обов`язкового декларування доходів та відсутність у ОСОБА_3 доходів у цей період, жодним чином не підтверджувало б з достовірністю, що у неї не було заощаджень, тобто коштів, які б вона могла надати в позику. Отже, зазначена обставина на час ухвалення рішення не досліджувалася судом, але вона жодним чином не могла вплинути на результат ухваленого рішенням у даній справі. А сплата ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей є його обов`язком як батька, що встановлений Сімейний кодексом України, і аж ніяк не може бути доказом відсутності коштів у ОСОБА_3 .

Крім того, заявник ОСОБА_2 звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами особисто підписав заяву, де чітко висловив свої заперечення українською мовою, що спростовує вищенаведене, а крім того його інтереси представляли адвокати, які в обов`язковому порядку повинні володіти українською мовою, та які знайомилися з матеріалами справи та висловлювали позицію відповідача в ході розгляду справи.

Суд дослідив обставини про відсутність ОСОБА_2 влітку 2012 року на території України, оскільки ОСОБА_2 вказує, що він у цей період перебував на заробітках у Російській Федерації, звідки він у серпні жовтні 2012 року та на початку 2013 року надіслав позивачці через свого представника ОСОБА_7 4 грошові перекази аліментів на утримання дитини, які він зобов`язаний був сплачувати за рішенням суду. На відсутність ОСОБА_2 на території України з квітня по грудень 2012 року посилався також у клопотанні про витребування доказів адвокат Маріна І.М. під час розгляду справи за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Але обставини неможливості написання ОСОБА_2 розписки 09.07.2012, через перебування за межами України, було спростовано в ході розгляду даної справи, зокрема повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби за Вих №0.64-27499/0/15-15 від 16.12.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_2 здійснив виїзд з території України лише 18.07.2012 у пункті пропуску Сеньківка, що знаходиться на кордоні трьох країн України з Білоруссю та Росією. Посилання заявника на те, що він перетинав кордон України у 2010-2012 роках за внутрішнім паспортом громадянина України, спростовується зазначеним вище повідомленням Держприкордонслужби України, та незалежно від того, з яким паспортом чи то внутрішнім України, чи паспортом для виїзду за кордон, але перетин кордону (виїзд та в`їзд) в будь-якому випадку був би зафіксованим при перетині кордону.

Відповідно до частини 3 статті 429 Цивільного процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Отже, суд дійшов переконливого висновку про те, що ОСОБА_2 не довів наявність підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, підстави вказані в заяві, не є нововиявленими обставинами, тобто він не навів існування фактичних обставин та не надав доказів, які б спростували факти, покладені в основу рішення Рахівського районного суду від 18.06.2018 року у справі 305/2251/15-ц, тому у задоволенні заяви позивача про перегляд рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2018 року за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 268, 354, 429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення від 18 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за нововиявленими обставинами, відмовити.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2018 року в цивільній справі №305/2251/15 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено 05.04.2022.

Суддя: В.Е.Ємчук