ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1307/22 Справа № 2-2617/2009 Головуючий у першій інстанції: Слюсар Л. П. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Кравченку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2021 року по справі за заявою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення його до виконання по справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

05 серпня 2019 року АТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з даною заявою, посилаючись на те, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2009 року у справі №2-2617/2009, що набрало законної сили, задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2007 року у розмірі 1604923,98 грн., судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,0 грн., а всього 1606653,98 грн. На підставі цього рішення суду банк 19 травня 2010 року отримав виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання у Індустріальний ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції за фактичним місцем проживання боржників. Починаючи з 02 березня 2013 року вищевказаний виконавчий документ періодично перебував на виконанні у Жовтневому ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції. Востаннє виконавчий лист про стягнення з боржників заборгованості за кредитним договором банком було пред`явлено до вказаного відділу ДВС 18 листопада 2014 року і постановою державного виконавця від 18 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження № 45495379. Банк неодноразово звертався до ДВС із запитами та скаргами з метою отримання інформації щодо виконання виконавчого документа. Лише 01 липня 2019 року відділ ДВС листом повідомив про те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2617/2009, виданого 19 травня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором на виконанні не перебуває, оскільки 25 червня 2016 року державним виконавцем Горілим К.К. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, починаючи з 25 червня 2016 року по теперішній час жодних процесуальних документів, які б стосувалися примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, на адресу банку не надходило. Зазначені обставини свідчать про втрату виконавчого документа не з вини заявника, стягувача, а тому строк для його повторного виконання пропущено з поважних причин. У зв`язку з цим виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2009 року у справі № 2-2617/09 є неможливим, а заборгованість ОСОБА_3 , ОСОБА_1 перед банком залишається непогашеною. Тому АТ «УкрСиббанк» просило видати дублікат виконавчого листа №2-2617/2009 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та поновити пропущений строк для пред`явлення його до виконання (а.с. 1-4 т.1).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року заяву АТ «УкрСиббанк» задоволено. Поновлено АТ «УкрСиббанк» строк пред`явлення виконавчого документа № 2-2617/2009, виданого 19 травня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у справі № 2-2491/09, за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Видано АТ «УкрСиббанк» дублікат виконавчого листа у справі № 2-2491/09 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 44-47 т.1).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишено без задоволення. Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року залишено без змін (а.с. 104-108 т.1).

Постановою Верховного Суду від 02 червня 2021 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2021 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 192-196 т.1).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2021 року заяву АТ «УкрСиббанк» задоволено. Ухвалено видати АТ «УкрСиббанк» дублікат виконавчого листа по цивільній справі №2-2491/09 за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Поновлено АТ «УкрСиббанк» строк пред`явлення виконавчого документа №2-2617/2009, виданого 19.05.2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, по цивільній справі №2-2491/09 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-12 т.2).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали щодо ОСОБА_1 та постановлення нового судового рішення. Згідно змісту доводів апеляційної скарги та пояснень представника апелянта в суді апеляційної інстанції, - ухвала місцевого суду оскаржується в апеляційному порядку тільки в частині боржника ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого суду в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2009 року по справі №2-2491/09 задоволено позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №0 від 25 грудня 2007 року у розмірі 1604923,98 грн., судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн., а всього 1606653,98 грн. (а.с. 22, 37 т.1).

На виконання вказаного вище судового рішення, 19 травня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчі листи №2-2617/2009 (а.с. 38 т.1).

Стягувач пред`являв виконавчий лист №2-2491/09щодо боржника ОСОБА_1 до виконання та він перебував на примусовому виконанні:

- з 07.06.2010 року в Індустріальному ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції виконавче провадження №19631152;

- з 14.01.2011 року по 22.12.2011 року Жовтневому ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції виконавче провадження №23668708;

- з 02.03.2012 року Жовтневому ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції виконавче провадження №31571977;

- з 03.07.2013 року по 29.04.2014 року у Жовтневому ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції виконавче провадження №391378811;

- з 18.11.2014 року Жовтневому ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції виконавче провадження №45495379 (а.с. 15, 74, 83-85 т.1, 32 т.2).

АТ «УкрСиббанк» звернувся до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ із запитом від 02.06.2016 року №26-52-30-2/9-36 про хід виконавчого провадження, в якому просило повідомити чи проводиться утримання 20% з заробітної плати ОСОБА_1 ; чи були перераховані ВДВС на рахунок стягувача суми, що підлягають погашенню ПАТ «УкрСиббанк» на виконання рішення Індустріального районного суду; чи виявлене ВДВС нерухоме майно або інші активи боржника ОСОБА_1 , на яке може бути звернуто стягнення відповідно до закону (а.с. 12-13 т.1).

Також, стягувач звернувся до Соборного ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області зі скаргою від 01.08.2017 року №23-4/8-798, в якій, зокрема, зазначив, що не дивлячись на неодноразові запити стягувача від 15.09.2015 року, 02.06.2016 року та 05.05.2017 року щодо подальшого виконання виконавчого листа, на адресу банку ніяких документів не надходило; та просив провести перевірку викладеним обставинам справи; вжити заходів, направлених на відновлення порушених прав AT «УкрСиббанк» як стягувана за виконавчим провадженням; зобов`язати у разі закінчення виконавчого документу надіслати на адресу стягувача постанову та оригінал виконавчого листа (а.с. 10-11 .1).

Крім того, АТ «УкрСиббанк» зверталось до Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області із запитом від 27.05.2019 року №21-3-308, в якому зазначло, зокрема, що жодного процесуального документу банком станом на 27.05.2019 року отримано не було та просило направити на адресу стягувана постанову про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого листа (а.с. 7-8 т.1).

Відповідно до листа Соборного відділу ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 01.07.2019 року №39679/28, зокрема, 25 червня 2016 року державним виконавцем Горілим К.К. винесено постанову про повернення виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини першої 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист було повернуто стягувачу (а.с. 6 т.1).

Згідно інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 30.11.2020 року, виконавче провадження №45495379 завершено, виконавчий лист 25.06.2016 року повернений стягувачу п.2 ч.1 ст.47 (відсутність майна боржника) (а.с. 74 т.1).

На даний час заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2009 року у справі № 2-2491/09 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV, в редакції, чинній на час набрання судовим рішенням законної сили та на час видачі виконавчих документів у даній справі, було встановлено строк пред`явлення виконавчих листів суду до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (ч.2 вказаної вище статті).

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV, в редакції, чинній на час набрання судовим рішенням законної сили та на час видачі виконавчих документів визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч. 2 статті 23 Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року №606-XIV).

За змістом частини 3 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, у відповідній редакції, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із неодноразовим пред`явленням до виконання та поверненням стягувачу виконавчого листа №2-2617/2009, виданого 19 травня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, відбувалось переривання строку пред`явлення його до виконання. Остання постанова про повернення виконавчого документу стягувачу винесена 25 червня 2016 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, яким визначено можливість пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання протягом трьох років (частина 1 статті 12 Закону).

За пунктом 1 частини 4 вказаної вище статті, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом частини 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцевих та перехідних положень» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, в даному випадку слід виходити з необхідності дотримання трирічного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» 2016 року.

Згідно із частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у даній справі АТ «УкрСиббанк» звернулось 05 серпня 2019 року, що підтверджується відбитком штемпелю на поштовому конверті (а.с. 18 т.1), тобто з незначним пропуском трирічного строку, встановленого ч. 1 ст. 12 Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, який сплинув 25.06.2019 року.

Пунктом 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України передбачено, зокрема, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, на Державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки наявнім у справі доказам; встановивши, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-2617/2009 від 19 травня 2010 року відносно боржника ОСОБА_1 стягувачем пропущено на 41 день, тобто період порушення строку є нетривалим; встановивши, що АТ «УкрСиббанк» неодноразово вживало заходи щодо з`ясування ходу виконавчого провадження; враховуючи, що судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання, - колегія дійшла висновку про наявність поважних причин несвоєчасного пред`явлення стягувачем виконавчого документа відносно боржника ОСОБА_1 до виконання та наявність підстав для поновлення цього строку і, відповідно, видачі дублікату виконавчого листа у даній цивільній справі.

Колегія звертає увагу, що стягувача не було своєчасно належним чином повідомлено про закриття виконавчого провадження №45495379; оригінал виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 стягувачем не отриманий, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Доказів зворотнього суду не надано, клопотань про витребування таких доказів судом - не заявлено.

Доводи апелянта про те, що стягувач не надав докази направлення (подання) до органів державної виконавчої служби зазначених вище запитів та скарги, не спростовує висновків суду про поважність причин пропуску строку, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV, в редакції, чинній на час винесення останньої постанови від 25 червня 2016 року про повернення виконавчого листа, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, обов`язок надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом виконавчого листа покладався законом на державного виконавця. Такий лист надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Доказів направлення державним виконавцем на адресу АТ «УкрСиббанк» постанови про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом виконавчого листа №2-2617/2009 від 19 травня 2010 року відносно боржника ОСОБА_1 матеріали справи не містять та апелянтом не надані.

Крім того, згідно листа Соборного відділу ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 01.07.2019 року №39679/28, зокрема, надати будь-яку іншу інформацію стосовно виконавчого провадження №45495379 не є можливим, оскільки державний виконавець Горілий К,К. Звільнений з Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 6 т.1).

На адвокатський запит представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про те, чи надсилався оригінал виконавчого листа, чи звертався стягувач до ДВС із запитами, скаргою та чи було надано на них відповіді (а.с. 28-29 т.2), Соборний ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) своїм листом від 07.10.2021 року повідомило, зокрема, що надати будь-яку іншу інформацію стосовно вищевказаного виконавчого провадження не є можливим, оскільки архів виконавчих проваджень та поштового реєстру знищено, у зв`язку з закінченням строку зберігання (а.с. 32 т.2).

Частиною 1 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що ухвала місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржена лише в частині поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачі його дублікату відносно боржника ОСОБА_1 .

Тому суд апеляційної інстанції справу в частині поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачі його дублікату відносно боржника ОСОБА_3 не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2021 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова