Справа № 355/1502/20
Провадження № 2/355/106/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Червонописького В.С.,
секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,
за участі позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,
І. Стислий виклад позиції позивача і заперечення відповідача.
11.12.2020 за вх.№ 7579 ОСОБА_1 (далі позивач 1) та ОСОБА_2 (далі позивач 2) звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі відповідач) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,
Обґрунтовуючи свої вимоги зазначали, що 22.10.2020 року поблизу ринку « Молодіжний» відповідач, порушуючи громадський порядок, безпричинно, вдарив ногою по дверцятах автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу 1 ОСОБА_1 та за кермом якого перебував позивач 2 - ОСОБА_2 .
Внаслідок нанесеного удару, відбулася деформація металу та самої конструкції дверей автомобіля, пошкоджено лакофарбове покриття.
Відповідно до калькуляції ремонту автомобіля, вартість відновлювального ремонту складає 2 830,00 грн., які просить суд стягнути з відповідача.
Відповідач ОСОБА_3 своїм правом на надання відзиву на позовні вимоги не скористався.
ІІ. Заяви, клопотання та процесуальні дії по справі.
1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2020 року розгляд даної справи було визначено судді Коваленку К.В. (а.с.11).
2. Згідно ухвали про відкриття провадження по справі від 18 січня 2021 року справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з повідомленням сторін (а.с.13).
3. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду за № 732 від 09.07.2021 року проведено повторний авторозподіл справи та визначено її розгляд судд1 Червонопиському В.С. (а.с.30).
4. Ухвалою суду від 06.09.2021 прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи у загальному позовному провадженні (а.с. 32).
5. Ухвалою суду від 19.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.35).
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
Судом на підставі частини першої статті 247 ЦПК, проводилося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом та норми права застосовані до спірних правовідносин
Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Предметом даного спору є відшкодування збитків заподіяних неправомірними діями відповідача.
Судом встановлено, що 22 жовтня 2020 року близько 12 год. 30 хв. по вулиці Центральній в селищі міського типу Баришівка Київської області поблизу ринку «Молодіжний», в той час, коли ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 проїздив по дорозі, ОСОБА_3 почав висловлюватися в адресу позивача нецензурними словами, розмахував руками, показував непристойні жести. Оскільки ОСОБА_2 намагаючись уникнути конфлікту не реагував на дії відповідача, останній вдарив ногою по лівих передніх дверях автомобіля, внаслідок чого відбулась деформація металу та самої конструкції дверей, пошкоджено лакофарбове покриття.
Цього ж дня, ОСОБА_2 невідкладно звернувся до Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУНП в Київській області з заявою про вчинення ОСОБА_3 неправомірних дій відносно нього.
Висновком від 08 листопада 2020 року наданим ДОП Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУНП в Київській області В.В. Демішиним підтверджено факт пошкодження відповідачем передніх дверей автомобілі ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та який використовувався ОСОБА_2 ( а.с.6).
Відповідно до Калькуляції автомобіля від 26 жовтня 2020 року, наданої ФОП ОСОБА_4 , вартість ремонту пошкоджень автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 становить 2 830,00 грн ( а.с.7).
Питання про відшкодування шкоди регулюються главою 82 Цивільного кодексу України, яка присвячена зобов`язанням, що виникають не за договорами, а внаслідок завдання шкоди.
Чинним законодавством (ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1167 ЦК ) передбачено право юридичної та фізичної особи на відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи; шкоди, завданої майну фізичної або юридичної особи; моральної шкоди, завданої фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.
Так, ст. 1166 ЦКУ передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто відшкодуванню підлягає не лише реальна шкода (майно, втрачене або пошкоджене в результаті протиправної поведінки), але й упущена вигода. Теорія цивільного права базується на принципі генерального делікту, відповідно до якого кожному заборонено завдавати шкоди майну іншої особи, що і знайшло юридичне втілення в ст. 1166 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини. Таким чином, підставою деліктної відповідальності є вина - психічне ставлення осудної особи до вчиненого неї протиправного діяння, а також до негативних наслідків, що настали в результаті такої поведінки або діяння.
За правилами даної статті вина заподіювача шкоди припускається, тобто заподіювач повинен сам довести відсутність своєї вини. До цього часу він вважається винним, що означає для нього відповідні негативні правові наслідки.
Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК, право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, має власник цього майна.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.
На підтвердження розміру заподіяної шкоди, позивач надав суду калькуляцію затрат на відновлення пошкоджень автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість яких становить 2 830,00 грн. Відповідач жодних заперечень з приводу розміру даних затрат суду не представив, в зв`язку з чим, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів
З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги винність відповідача в заподіянні шкоди автомобілю ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , беручи за основу калькуляцію затрат на відновлення пошкодженого автомобіля суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення.
Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоду, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я ( частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду необхідно встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.
У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Людина, її життя і здоров`я, недоторканість та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, даний постулат визнано нормою основного закону держави Конституцією України.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що внаслідок протиправних дій відповідача, позивач ОСОБА_2 , 22 жовтня 2020 о 13 год.50 хв. звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Цент первинної медико-санітарної допомоги» Баришівської селищної ради Київської області для отримання медичної допомоги.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого, його діагноз: артеріальна гіпертензія II, ст. 2, ризик 2, СНОСТ криз. Цей стан за словами хворого був зумовлений протиправними діями ОСОБА_3 .
З урахуванням вищенаведеного, враховуючи фактичні обставини справи, приймаючи до уваги вимоги розумності, справедливості та співмірності, суд вважає, що позовні вимоги позивача 2 підлягають до часткового задоволення та вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів заподіяння йому моральної шкоди, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даних позовних вимог.
ІV. Розподіл судових витрат між сторонами
Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанцій АТ КБ « ПриватБанк» від 07.12.2020 року ОСОБА_1 сплачено 2942,80 грн. судового збору.
Враховуючи ту обставину, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а саме на суму 2830,00 грн., як відшкодування матеріальної шкоди, та задоволені позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди на суму 5000 грн., то із ОСОБА_3 на його користь підлягає до стягнення 1366,30 грн.
Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, суд-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди в розмірі 2 830 (дві тисячі вісімсот тридцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої моральної школи в розмірі 5000 ( п`ять тисяч) гривень 00 копійок..
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1366, 30 грн. (одна тисяча триста шістдесят шість гривні) 30 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В. Червонописький