Справа №536/1992/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головучої судді Даніліної Ж.О., за участю секретаря Таран І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

15 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

23 березня 2022 року зазначену вище справу передано до провадження судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліної Ж.О.

26 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області із заявою, де просить суд у порядку забезпечення його позову заборонити відповідачу вчиняти протиправний тиск на позивача шляхом припинення електропостачання під час розгляду в суді цієї справи.

Свою заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 обгрунтував тим, що 25 листопада 2021 року йому відключили електропостачання за повідомленням ТОВ «Полтаваенергозбут». Однак, між ОСОБА_1 та ТОВ «Полтаваенергозбут» існує спір в суді, який є предметом розгляду у цивільній справі № 536/1730/21, у зв`язку з чим, у відповідності до пункту 11.5.13 Постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310 взагалі заборонено відключення електропостачання до вирішення у суді спірного питання. За таких обставин, позивач обмежений в праві користування передплаченими інтернет-послугами компанії «Лінк», а також обмежений у можливості спілкуватись за допомогою інтернету з адвокатом для надання правової допомоги.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів позову, вжити заходів до забезпечення якого, просить ОСОБА_1 , змістом позовних вимог є:

- визнати незаконним попередження про відключення електропостачання № 769 202110 від 28 жовтня 2021 року, як складеного ТОВ «Полтаваенергозбут» шляхом умисного внесення завідомо недостовірної інформації щодо заборгованості без права встановлювати розмір заборгованості та шляхом порушення пункту 9.1.7 ПРРЕЕ, та шляхом порушення права ОСОБА_1 бути присутнім під час прийняття рішення щодо визначення чи є в нього заборгованість , чи є заборгованість у ТОВ «Полтаваенергозбут» перед позивачем через протиправне привласнення компенсаційних коштів, що належать ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» припинити дії, яка порушує право позивача, а саме, щодо виставляння Кременчуцьким ЦОС ТОВ «Полтаваенергозбут» розмірів заборгованості без виключно належних доказів заборгованості що визнаються Верховним Судом та без присутності ОСОБА_1 ;

- визнати масове та довготривале порушення карантину в Кременчуцькому ЦОС ТОВ «Полтаваенегозбут» небезпечним для жителів м.Кременчука та Кременчуцького району Полтавської області;

- зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» припинити дії, які порушують права позивачав на безпечні умови життя шляхом заборони діяльності ТОВ «Полтаваенергозбут» на території Полтавської області як захисну та упереджувальну дію, яка зменшить поширення коронавірусної хвороби, на яку через масове та довготривале порушення у ТОВ «Полтаваенергозбут» карантинних заходів можуть захворіти споживачі м.Кременчука та Кременчуцького району.

Положеннями частини 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з аналізу норм цивільного процесуального законодавства, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору у даній справі не є питання про відключення позивачу електроенергії 25 литопада 2021 року та відновлення електропостачання.

Позивач, на обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову вказав, що таким чином йому має бути забезпечено ефективний захист його порушених прав та інтересів шляхом відновлення доступу до мережі Інтернет для відновлення спілкування з адвокатом, при цьому, не зазначено яким саме чином буде унеможливлено чи утруднено саме виконання рішення суду чи ефективний захист його прав за результатами розгляду справи за його позовом у справі № 536/1992/21.

З врахуванням обставин спору, які зазначені позивачем у позовній заяві та предмету заявленого ним позову, суд вважає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, не відповідає змісту позовних вимог, які ним заявляються у позовній заяві до ТОВ «Полтаваенергозбут» та не відповідає цивільно-процесуальній меті забезпечення позову як інструменту забезпечення саме виконання рішення суду.

За таких обставин, з врахуванням вищевикладеного, суддя дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, у зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 352, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 536/1992/21 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СуддяЖанна Олександрівна Даніліна