Справа №: 343/396/22
Провадження №: 2/0343/257/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 500 грн. ( дві тисячі п`ятсот ) гривень на кожного, щомісячно, до досягнення ними повноліття .

Судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що з 20.10.2006 по 19.04.2017 вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У них народились двоє дітей: син, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Долинського районного суду від 20.08.2017 року їх шлюб розірваний, діти - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишені їй на утриманні та вихованні.

За час, що вони проживають порізно, відповідач не надає кошти на утримання доньки, а на утримання сина щомісяця надає кошти у сумі 1000 грн., фактично весь тягар по утриманню дітей несе вона.

Працюючи продавцем вона отримує мінімальний дохід, самостійно вона не взмозі створити відповідні умови для фізичного та духовного розвитку дітей, їх творчих та пізнавальних здібностей і уподобань.

Так як відповідач їй ніяких коштів на утримання дочки не надає, а кошти в сумі 1000 гривень, які він надає на утримання сина явно недостатні, враховуючи його потреби в одязі, харчуванні, організації побутових умов, відпочинку та навчання, з метою отримання стабільних щомісячних коштів на утримання дочки та сина від відповідача, вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач має задовільне здоров`я. Не маючи офіційної роботи постійно виїздить на заробітки до країн Європи, де стабільно отримує дохід не менше 1000 євро на місяць, що становить більше 30 000 гривень, тобто отримує значний дохід, а поза тим часом коли відповідач перебуває в Україні, досконало володіючи навиками будівельних професій, неофіційно, приватно, по замовленнях він виконує ремонтні роботи в м.Долина та інших населених пунктах України, від чого також отримує значний дохід. В зв`язку з викладеними обставинами відповідач може і зобов`язаний надавати необхідні кошти на утримання дітей.

У відповідача на утриманні є неповнолітня дитина від другого шлюбу, непрацездатних батьків чи інших осіб які б знаходились у нього на утриманні немає.

Вона бажає заявити до відповідача позов про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 і доньки ОСОБА_6 у твердій грошовій формі у сумі 2 500 гривень на кожну дитину щомісячно і ця сума аліментів посильна відповідачу до сплати та не поставить його в скрутне матеріальне становище.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2022 цивільна справа № 343/396/22 про стягнення аліментів передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.12).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2022 року відкрито спрощене провадження у справі № 343/396/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з повідомленням сторін (а.с.13).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом.

Представник позивачки адвокат Свинтицький І.К. (угода про надання правової допомоги та представництва, оред серії ІФ №019281, а.с.9,36), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вказані в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 , скористався своїм правом та подав відзив на позов про стягнення аліментів, в якому зазначив, що з 2018 року він перебуває в шлюбі з іншою жінкою, ОСОБА_7 .

У даному шлюбі в них народилась спільна дитина, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Його дохід за 2021 рік становить орієнтовно 1800,00 грн. на місяць.

У нього не має стабільного доходу як це стверджує позивачка, ні за межами країни, ні в Україні. А її надумані доходи в розмірі 30 000.00 грн. на місяць є безпідставними.

Зараз останні 3 місяці працює тільки його дружина і фактично вона несе більшість витрат на його утримання та утримання їх дитини, але її зарплата є також мінімальною.

Він не має стабільної роботи не тільки через небажання працювати, а через те, що він не є затребуваним фахівцем, а тимчасові підзаробітки мають мінімальний дохід, якого вистачає тільки на необхідні потреби його сім?ї.

Будь яких інших додаткових доходів у нього не має. У нього не має офіційної заробітної плати, яка могла б бути єдиним достеменно встановленим джерелом його доходів.

Твердження позивачки, що він добровільно не брав участі в утриманні їх доньки, не відповідають дійсності, оскільки позивачка умисно упускає той факт, що кошти на утримання дітей він сплачує позивачці добровільно вчасно в розмірі не менше 2000.00 грн. на місяць.

Відсутність єдиного щомісячного доходу підтверджує його доводи на заперечення позовних вимог щодо об`єктивної відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу у виді аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі який просить позивачка, та з врахуванням того, що у нього є інша сім?я і на утриманні перебуває малолітня дитина та дружина.

На підставі вищевикладених обставин вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають в такій редакції як просить позивачка. Він не відмовляється від виконання свого батьківського обов`язку, просто розмір аліментів в розмірі 5000.00 грн. для нього занадто великий.

На даний час він просто не взмозі сплачувати аліменти в такому розмірі, що призведе до виникнення заборгованості.

Тобто така тенденція призведе тільки до накопичення заборгованості з вдповідними наслідками, щодо притягнення його до відповідальності за несплату аліментів.

Розмір який на даний час він зможе сплачувати це не більше 1500 грн. на місяць на кожну дитину.

Позов визнає частково, в частині свого обов?язку утримувати неповнолітніх дітей та сплачувати аліменти в розмірі по 1500.00 грн. на кожну дитину.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Кобилинець Т.В. ( ордер серії ІФ №011548 а.с.37), просили позов задоволити частково, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Cуд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, вивчивши відзив на позов, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі і за час спільного проживання у них народилося двоє дітей : син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 20 лютого 2007 року (а.с.6) , копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 від 17 березня 2016 року (а.с.5).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.04.2017, справа №343/559/17 шлюб між між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 20.10.2006 року відділом РАЦСу Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №189 - розірвано.

Малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.7).

На даний час між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, вони проживають окремо, їх неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_9 проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дітей, що підтверджується квитанціями про переведення коштів(а.с.28-34).

Крім цього, на утриманні відповідача перебуває малолітня донька, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 16.11.2018, а.с.25), народжена в іншому шлюбі (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 21.09.2018 а.с.24).

Відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу, про що ствердили відповідач та його представник, та не заперечив представник позивачки.

Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі.

Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов`язком обох батьків, а відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає в достатньому розмірі матеріальну допомогу, хоча може та зобов`язаний її надавати, позов ОСОБА_1 , про стягнення аліментів підлягає до до часткового задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки, те що у неї на утриманні двоє неповнолітніх дітей, вона працює, та отримує заробітну плату, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, враховуючи, що у нього на утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася в іншому шлюбі, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень ст. 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» , ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000,00 гривень, на кожну дитину щомісячно.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано угоду на надання правничої допомоги та представництва укладеної між адвокатом Свинтицьким І.К. та Ольховою Ю.М. (а.с. 9) акт прийняття передачі виконаних робіт (а.с.11) та квитанцію №000245 від 25.02.2022 про сплату гонорару адвокату в розмірі 2084.00грн. (а.с.11).

Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути на користь позивачки 2084,00 гривень понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн.

На підставі ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволити частково .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень , на кожну дитину щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 01 березня 2022 року і проводити до повноліття дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2084 (дві тисячі вісімдесят чотири) гривні 00 коп. витрат за надання правової допомоги згідно квитанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_6 , житель АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш