Справа № 447/908/21 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/811/4204/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Савуляка Р.В., Копняк С.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2021 року та на додаткове рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 15 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені від суми несплачених аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області №447/593/18 від 24.09.2018 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , в розмірі по 1500 грн. починаючи з 12.03.2018 до досягнення нею повноліття. Вказане судове рішення перебуває на примусовому виконанні у Новороздільському міському відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Львів).

Згідно з розрахунком зі сплати аліментів відповідач судове рішення належним чином не виконує, аліменти не сплачує, у зв`язку з чим допускав заборгованість , яка станом на 01.03.2021року становить 3468,05грн.

З огляду на вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню від суми несплачених аліментів , що становить 20107,00 грн. і підтверджується відповідним розрахунком.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , 3468 ( три тисячі чотириста шістдесят вісім) грн. 05 коп. пені від суми несплачених аліментів за період з 12.03.2018року по 01.03.2021р. включно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції помилково вказав, що сума заборгованості станом на 01.03.2021 становить 3468,05 грн. Вказує, що відповідач допустив заборгованість, яку частково погасив в січні 2019 року у розмірі 2000 грн та у лютому 2019 року у розмірі 15500 грн. Таким чином, сума заборгованості зі сплати аліментів становить 15500 грн, а не 3468, 05 грн, як зазначено судом. Просить скасувати рішення суду та ухвали нове рішення, яким позов задовольнити.

Додатковим рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 15 листопада 2021 року заяви адвоката Ратича Тараса Михайловича та адвоката Зошія Юрія Йосиповича - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, що понесені у зв`язку із розглядом справи №447/908/21, в розмірі 517 ( п`ятсот сімнадцять ) грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, що понесені у зв`язку із розглядом справи №447/908/21, в розмірі 2482 ( дві тисячі чотириста вісімдесят два ) грн 50коп.

Додаткове рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь 517 ( п`ятсот сімнадцять ) грн 50 коп в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновок суду, про те, що розмір витрат на правову допомогу є таким, що не відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом наданих послуг, є необґрунтованим. Вказує, що при визначенні сум відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат правової допомоги, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Просить скасувати додаткове рішення суду в частині відмови у стягненні на її користь витрат на правову допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та додаткового рішення в межах доводів апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судові рішення вказаним вимогам відповідають.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 24.09.2018 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1 500 грн, починаючи з 12.03.2018 до досягнення дитиною повноліття.

Судом установлено, що зобов`зання зі сплати аліментів ОСОБА_2 належним чином не виконував, у зв`язку з чим за період з 12.03.2018 по 01.03.2021 утворилася заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму 3 468,00 грн, що стверджується наявним матеріалах справи розрахунком заборгованості по аліментах від 01.03.2021, наданим державним виконавцем Новороздільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно наданого позивачем розрахунку, який визначений виходячи із суми заборгованості, визначеної державним виконавцем загальна сума пені становить 20 108,00 грн.

Установивши, що розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 3 468,00 грн, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення пені від суми несплачених аліментів за період з 12.03.2018 по 01.03.2021 у розмірі 3 468,00 грн з огляду на положення ч.1 ст. 196 СК України, якою передбачено, що розмір пені, який підлягає стягненню із боржника, не може бути більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до положень ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн (а.с.8). У подальшому позивач подала до суду акт приймання-передачі послуг № 1 від 27.10.2021, згідно якого загальна вартість послуг, наданих адвокатом, становить 9 000 грн.

З матеріалів справи також убачається, що представник відповідача надав суду першої інстанції відзив на позов, в якому зазначив, що вважає попередній розмір судових витрат у сумі 9 000 грн неспвімірним із ціною позову, а тому повинен бути зменшений судом.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що визначений адвокатом Ратич Т.М. гонорар у розмірі 9 000 грн не відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, тому вказану суму слід визначити у розмірі 3 000 грн, та стягнув витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2021 рокузалишити без змін.

Додаткове рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 15 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 березня 2022 року.

Головуючий

Судді