Провадження №2/523/3171/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Дяченко В.Г.

за участю секретаря - Одарій В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 63926,40 грн., та судовий збір у розмірі 2270 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.09.2018 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-133506, за яким остання отримала кредит у розмірі 33260,00 грн на строк до 11.09.2023 із зобов`язанням погашення відповідних платежів щомісячно в термін з «05» по «12» число кожного місяця згідно графіку платежів.

Позичальник належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 20.06.2019 за нею утворилась заборгованість в розмірі 40179,03 грн, з яких: 32853,66 грн сума основного боргу, 7325,37 грн сума процентів за користування кредитом.

20.06.2019 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 12.09.2018 №CL-133506, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

У позові позивач зазначає, що сума заборгованості відповідача за кредитним договором від 12.09.2018 №CL-133506, яка зазначена в Додатку до договору відступлення прав грошової вимоги становить 40179,03 грн.

Крім того, вказує, що в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, остання має сплатити на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 20.06.2019 по 21.07.2021 в сумі 16369,29 грн., інфляційні втрати в сумі 4861,66 грн. та три проценти річних в сумі 2516,42 грн.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути кредитну заборгованість в загальній сумі 63926,40 грн, а також понесені судові витрати по справі.

Представник позивача ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" в судове засідання не з`явився, однак у позові клопотав про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягав та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнала.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 12.09.2018 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CL-133506, за яким остання отримала кредит у розмірі 33260 грн на строк до 11.09.2023 зі сплатою відсотків.

Відповідно п. 4.1 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує відсотки, за процентною ставкою 50,39 % річних.

За умовами п. 6.9 кредитного договору, банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Пункт 7.1 кредитного договору передбачає, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% (відсотків) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

20.06.2019 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 12.09.2018 №CL-133506, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Згідно витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 06/19-2, сума заборгованості відповідача за кредитним договором від 12.09.2018 №CL-133506 станом на 20.06.2019 складає 40179,03 грн, з яких: 32853,66 грн сума заборгованості за кредитом, 7325,37 грн сума прострочених процентів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно частини першої статті 516 ЦК України зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Будь-яких застережень про неможливість заміни кредитора у зобов`язанні кредитний договір не містить.

Відповідно до п. 2.1.6 договору факторингу №06/19-2, із відступленням права грошової вимоги за кредитним договорам від 12.09.2018 не вимагається отримання згод Позичальників для відступлення (передачі) Прав Вимоги будь-якій третій особі, зокрема, Фактору.

Частиною першою статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до пункту 7.1 вищевказаного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» у зв`язку з переходом до нього від ПАТ «Кредобанк» Прав Вимоги стає кредитором у зобов`язаннях щодо Позичальників за Кредитними договорами та одержує замість ПАТ «Кредобанк» в повному обсязі право вимагати від Позичальників належного виконання ними зобов`язань за Кредитними договорами. Починаючи з визначеної цим Договором дати переходу Прав Вимоги, ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» має право, зокрема, одержувати всі суми, належні до сплати Позичальниками на задоволення відступлених Прав Вимоги, вчиняти будь-які законні фактичні дії, пов`язані з реалізацією (здійсненням) Прав Вимоги.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

З приводу стягнення з відповідача, пені, інфляційних нарахувань та 3 процентів річних від простроченої суми боргу суд зазначає наступне.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже було встановлено судом, станом на момент переходу права вимоги від ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» (укладення договору факторингу №06/19-2 із відступленням права грошової вимоги за кредитними договорами від 12.09.2018) відповідачка мала заборгованість за кредитним договором у розмірі 40179,03 грн, тому позивач на законних підставах висунув вимогу про стягнення з відповідача пені, інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних, передбачених статтею 625 ЦК України.

З наданого позивачем розрахунку, проведеного за період прострочення з 20.06.2019 по 21.07.2021, вбачається, що сума пені за несвоєчасне виконання зобовязань складає 16369,29 грн., інфляційних нарахувань на суму боргу становить 4861,66 грн, три проценти річних за прострочення сплати боргу 2516,42 грн., тому, оскільки дані розрахунки є обґрунтованими, суд дійшов висновку, що стягнення зазначених сум з відповідача підлягає задоволенню.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про заборгованості за кредитним договором, інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних від простроченої суми та пені, в загальному розмірі 63926,40 грн. (40179,03 грн + 16369,29 грн + 4861,66 грн + 2516,42грн) підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 12, 13, 76, 141, 206, 258-259, 263-265, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (, IBAN: НОМЕР_2 адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, м. Київ, 04112) заборгованість за кредитним договором від 12.09.2018 № CL-133506, в розмірі 63926,40 грн. (шістдесят три тисячі девятсот двадцять шість) гривень 40 копійок.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (, IBAN: НОМЕР_2 адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, м. Київ, 04112) судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18 січня 2022р.

Суддя: