Березівський районний суд Одеської області
06.04.2022
Справа № 494/1258/20
Провадження № 2-п/494/5/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Панчишина А.Ю.

за участю секретаря Твердун Т.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Березівка заяву представника ОСОБА_1 , що діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Березівського районного суду Одеської області від 09.08.2021 по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Із заявою представник відповідача звернувся 17.02.2022.

В обґрунтування заяви представник відповідача посилається на те, що заявник не з`явився у судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення та не повідомив про причини своєї неявки відносно цього засідання, виходячи з того, що він не був належним чином повідомлений про дату проведення вказаного судового засідання. Судова повістка не надходила та не була особисто вручена відповідачу. Про заочне рішення відповідачу стало відомо лише після отримання такого його представником адвокатом Шуликом М.Ю. 04 лютого 2022 року. Просив визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про перегляд заочно рішення. Зазначив, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом після спливу строку позовної давності, що є підставою для відмови в його задоволенні.

У судове засіданні учасники не з`явилися, що згідно ч.1 ст.287 ЦПК України не є перешкодою для вирішення заяви.

Суд, вивчивши заяви про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ч.2 ст.284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення ухвалено 09.03.2021 (а.с.82). В матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення згідно якого вбачається, що відповідач отримав заочне рішення 11.03.2021 (а.с.88).

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення подано (17.02.2022) із порушенням встановленого процесуального строку.

Представник відповідача, хоч і просить поновити строк на подання заяви, проте не наводить жодної об`єктивної причини, яка б перешкоджала подати заяву у встановлені строки, більше цього вважає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду не пропущений.

У пункті 46 рішення від 29.10.2015 у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами («Рябих проти Росії», заява № 52854/99, пункти 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Разом з тим, у пункті 47 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41, від 03 квітня 2008 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Згідно висновку, наведеному у п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення.

Відтак, оскільки відповідачем пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, відсутності підстав для його поновлення, це є підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд.

Окрім того, враховуючи, що суд розглянув заяву відповідача про перегляд заочного рішення, слід дати оцінку й доводам заяви про перегляд.

В матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштових відправлень із викликами відповідача на судові засідання 21.01.2021 (а.с.78) та на 09.03.2021 (а.с.79).

Окрім того, відповідач не посилається на жодні докази, тим більше на ті, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відтак відсутні обидві підстави для скасування заочного рішення, що визначені ст.288 ЦПК України.

Щодо покликання представника відповідача на застосування строку позовної давності, то відповідач, будучи належним чином повідомленим про судові засіданні, міг в такі з`явитися за заявити відповідне клопотання суду, або зазначити таке клопотання у відзиві на позовну заяву, однак такого не зробив, тому такі доводи не є підставою для скасування заочного рішення.

Відтак, суд приходить до висновку про безпідставність поданої заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяви про перегляд заочного рішення, а відповідно про відмову у їх задоволенні.

Керуючись ст.284-288 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Березівського районного суду Одеської області від 09.03.2021 по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Роз`яснити представнику відповідача Шулику Максиму Юрійовичу, що діє в інтересах ОСОБА_2 те, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Панчишин А.Ю.