Справа № 444/3598/21
Провадження № 2/444/249/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

08.12.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

15.03.2022 року по справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в позовній заяві мотивував свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.0670 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Належна позивачу земельна ділянка № НОМЕР_1 є забудованою житловим будинком та господарськими будівлями, що належать йому на праві власності в цілому. Вказав, що ОСОБА_6 є власником суміжної земельної ділянки площею 0,07802 га, кадастровий № :01:007:0043, за адресою: АДРЕСА_1 . На земельній ділянці АДРЕСА_2 , знаходиться житловий будинок АДРЕСА_3 , який зареєстрований на праві власності в цілому за ОСОБА_3 . Зазначив, що будинок АДРЕСА_3 розміщений в притул до межі земельної ділянки АДРЕСА_1 , а саме: одна стіна житлового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_3 розміщена на межі земельних ділянок та знаходиться на відстані 3,75 м. від житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказав, що з початку квітня - по травень 2021 року відповідач здійснила самовільні будівельні роботи по реконструкції даху в належному їй на праві власності житловому будинку АДРЕСА_3 . Внаслідок реконструкції даху в житловому будинку АДРЕСА_3 було змінено його конструкцію та розміри, що призвело до його нависання над належною позивачу земельною ділянкою АДРЕСА_1 . Вказав, що окрім цього, відповідачем було влаштовано в житловому будинку АДРЕСА_3 вікно, що виходить у внутрішній двір позивача на земельну ділянку АДРЕСА_1 та знаходиться на віддалі 3,75 м. від житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначив, що внаслідок реконструкції дату та його звісу з торця житлового будинку АДРЕСА_3 на 0,60 м., в сторону суміжного житлового будинку АДРЕСА_1 , віддаль між будинками була зменшена виступаючою конструкцією даху житлового будинку АДРЕСА_3 на 0,60 м. і зараз становить - 3,15 м. Вказав, що відповіді державних органів у сфері містобудівельної діяльності підтверджують, що відповідач самовільно без жодних на те дозвільних документів здійснив реконструкцію даху будинку за адресою: АДРЕСА_3 , проте жодний з державних органів у сфері містобудівельної діяльності, що був повідомлений позивачем та його представником про здійснення відповідачем самочинного будівництва не вжив жодних дій в межах повноважень щодо припинення самочинного будівництва відповідачем. Зазначив, що відповідач проігнорував претензію-вимогу позивача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та здійснення перебудови даху житлового буднику від 17.06.2021 року № 377. Вказав, що відповідне будівництво з боку відповідача суперечить вимогам ДБН Б.2.2-12:2019 та санітарним вимогам ДСП 173 і створюють пожежну небезпеку та негативно впливають на комфортність проживання мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема і позивача. Просив зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою площею 0,0670 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу звісу даху будинку АДРЕСА_2 , який виступає за межі стіни зі сторони земельної ділянки належної ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 тобто, повернення його до попередньої форми з виконанням парапетної стіни висотою на 0,40 метри вище рівня існуючої покрівлі і влаштуванням даху таким чином, щоб він не виходив за межі земельної ділянки, на якій розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; судові витрати покласти на сторону відповідача.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свій відзив мотивував тим, що заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції віднесена до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Вказав, що вимоги про застосування ДБН, який вступив в дію 01.10.2019 року, до об`єктів, що збудовані до цієї дати є неправомірними. Зазначив, що межі земельної ділянки позивача в натуру не винесені та межовими знаками не закріплені, що позбавляє позивача права стверджувати про порушення меж земельної ділянки.

Позивач у судовому засіданні з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Зазначив, що син відповідачки попереджав його про те, що будуть здійснені ремонтні роботи щодо даху, на що він не заперечив, проте коли побачив, що дах виступає за межі стіни будинку заперечив проти такого ремонту даху. Вказав, що з сусіднього даху скапує вода, а також затінюється ділянка. Підтвердив, що із сусідами у нього стійкі неприязні стосунки з того моменту, коли ним було успадковано цей будинок. Також визнав, що вікно в сусідньому будинку, яке виходить на його подвір`я, було облаштоване давніше та недавно замінене на пластикове.

Представник позивача у судовому засіданні з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових поясненнях. Вказала, що через горіх, який ріс у сусіда, було пошкоджено дах, внаслідок чого вода затікала до хати. Підтвердила, що із сусідом у неї стійкі неприязні стосунки. Підтвердила, що вікно, яке виходить на подвір`я сусіда було облаштоване від початку при будівництві будинку.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових поясненнях.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії заповіту від 14.04.1998 року вбачається, що ОСОБА_7 заповів житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.01.2000 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_7 (житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ) є ОСОБА_1 .

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ-Д-1054 від 15 грудня 2000 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.0670 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

З копії реєстраційного посвідчення від 26.01.2000 року серії НОМЕР_2 вбачається, що належний позивачу житловий будинок та господарські будівлі знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить йому на праві власності в цілому згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14.01.2000 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області.

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 053406 від 28 лютого 2006 року вбачається, що ОСОБА_8 є власником земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,0780 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

З копії Інформації з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 01.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_8 є власником суміжної земельної ділянки площею 0,07802 га, кадастровий № :01:007:0043, за адресою: АДРЕСА_3 .

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_8 у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 .

З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 287779477 від 01.12.2021 року вбачається, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 знаходиться житловий будинок АДРЕСА_3 , який зареєстрований на праві власності в цілому за ОСОБА_3 на підставі договору дарування житлового будинку від 15.09.2005 року.

З копії Звіту про технічне обстеження на відповідність державним будівельним нормам забудови території, на межі земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_1 від 17.09.2021 року вбачається, що будинок АДРЕСА_3 розміщується на межі із суміжною ділянкою будинковолодіння АДРЕСА_1 , що є порушенням вимог ДБН 5.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». Віддаль між стінами будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 становить - 3.75м, що є порушенням протипожежних вимог ДБН Б.2.2-12:2019, п.6.1.41. Після виконання реконструкції будинку АДРЕСА_3 у 2018-2020р. було виконано звіс даху торця будинку на 0,60м в сторону суміжної ділянки буд. АДРЕСА_1 . Таким чином, віддаль між будинками, була зменшена виступаючою конструкцією даху на 0,60м і зараз становить -3,15м, що суперечить вимогам ДБН 5.2.2-12:2019. Вікно будинку АДРЕСА_3 , виходить у внутрішній двір буд. АДРЕСА_1 , і знаходиться на віддалі 3,75м від вікон будинку АДРЕСА_1 , що є порушенням вимог ДБН Б.2.2-12:2019, а також санітарних вимог ДСП 173, - створює пожежну небезпеку, та негативно впливає на комфортність проживання мешканців буд. АДРЕСА_1 . Перелічені вище факти порушень вимог ДБН створюють небезпеку пожежної, аварійної, санітарно-гігієнічної ситуації, проживання для мешканців будинку АДРЕСА_1 . А також створює пожежну небезпеку, для мешканців буд. АДРЕСА_3 .

З копії Звіту за результатами обстеження несучих та огороджуючих конструкцій будівлі по АДРЕСА_3 вбачається, що експертом опитуванням свідків встановлено, що при поділі земельної ділянки сусідом не були враховані вимоги норм щодо виділення смуги шириною 1 м вздовж будівлі для її обслуговування - влаштовано бетонний бордюр та цегляний паркан впритул до стін та фундаменту. Цоколь виступаючий тинькований. Стіни зовні та в середині тиньковані. Крім того, на прилеглій ділянці посаджені дерева (горіхи) на віддалі менше одного метра від встановленої межі, що викликало пошкодження корінням фундаментів та тинькування. Влаштування бетонного бордюру на значній довжині перекрило поверхневий стік біля будинку та відкликало замочування основи під підошвою фундаментів і появу понаднормативних осадок фундаментів. При огляді 15 червня 2021 року тинькованих стін виявлено наскрізні тріщини та руйнування та обрушення тинькування на окремих ділянках цоколя. В стінах виявлені вертикальні наскрізні тріщини шириною розкриття до 1,0 мм на всю висоту кладки. Ушкодження тиньку і кладки стін зафіксовані на висоту будинку. Для зменшення негативного впливу замокання ґрунтів основи на будинок було при проведенні ремонту даху влаштовано виноси гідроізоляційного килима по периметру стін на 400-500 мм. Наявність наскрізних тріщин та осадок додатково погіршує технічний стан конструкцій, створює антисанітарні умови в приміщеннях, що може призвести до появи хронічних захворювань, подальших нерівномірних осідань та інших деформацій будівлі. Технічний стан кладки стін в цілому за результатами огляду задовільний і вони потребують проведення ремонту для недопущення подальшого погіршення технічного стану до незадовільного, непридатного до проживання (ширина тріщин більше 30 мм). При цьому необхідно усунути причини руйнування та перезволоження ґрунтів і конструкцій: відновити вільний стік атмосферних опадів навколо будинку, виконати вимощення по всьому периметру будинку з ухилом 1% від стін, шириною 600-800 мм. При проведенні ремонту будівлі дахові конструкції виконано відповідно до всіх вимог чинних будівельних норм і правил, що забезпечило відновлення жорсткості та стійкості даху.

З копії ухвали апеляційного суду Львівської області від 25.11.2002 року по справі № 22а-2138 2002 р. вбачається, що у період з 1969 по 1977 роки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 побудували новий будинок, що складається з однієї кімнати, кухні, коридору та кладовки. Рішенням виконавчого комітету Дублянської селищної ради депутатів трудящих смт. Дубляни від 05.02.1975 року «Про оформлення права власності на будинки, які знаходяться в смт. Дубляни» оформлено право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 в цілому. Рішенням виконкому Малехівської сільської ради Нестерівського району Львівської області від 24.05.1962 року дозволено ОСОБА_11 будову хати на присадибі матері ОСОБА_10 , де стоїть стара хата, в якій він разом із матір`ю живе.

З фото № 1, 2, 3, 4 (доданих до Звіту про технічне обстеження на відповідність державним будівельним нормам забудови території, на межі земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_1 від 17.09.2021 року), фото № 14, 15 (доданих до безпосередньо до позовної заяви) вбачається, що будинок АДРЕСА_3 після ремонту даху будинок облаштований системою зливу.

Судом було також оглянуто копії заяви від 12.04.2021 р., інформації з реєстру № 9304 від 13.04.2021 р., довідки про результати проведеної перевірки за зверненням ОСОБА_1 ІТС ІПНП № 9221 від 12.04.2021 р., листа ВП № 4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області листом № 5561/41/01/09-21 від 23.04.2021 р., заяви №3-Б-20626-ШД-0006 від 13.04.2021 р., листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області листом № 1013/2-102-21 від 21.05.2021 р., адвокатського запиту від 27.04.2021 р. № 241, листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області листом № 1013-6/740/21 від 13.05.2021 р., адвокатського запиту від 27.04.2021 р. № 243, листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контрою у м. Львові №0006-внх-37969 від 07.05.2021 р., листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області листом № 1013-6/785/21 від 20.05.2021 р., претензії-вимоги позивача до відповідача від 17.06.2021 року, листа ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області № 5801-7883/5808 від 06.10.2021 р., рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10.06.2002 року по справі № 2-468/2002.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши учасників справи, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0670 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ-Д-1054 від 15 грудня 2000 року. Належна позивачу земельна ділянка є забудованою житловим будинком та господарськими будівлями, що належать йому на праві власності в цілому згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14.01.2000 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 26.01.2000 року серії НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_12 є власником земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,0780 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 053406 від 28 лютого 2006 року та Інформації з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 01.12.2021 року. ОСОБА_12 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 287779477 від 01.12.2021 року.

Судом встановлено, що віддаль між стінами будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 становить - 3.75м, у 2018-2020р. було виконано звіс даху торця будинку на 0,60м в сторону суміжної ділянки буд. АДРЕСА_1 , віддаль між будинками, була зменшена виступаючою конструкцією даху на 0,60м і зараз становить - 3,15 м, вікно будинку АДРЕСА_3 , виходить у внутрішній двір буд. АДРЕСА_1 , і знаходиться на віддалі 3,75м від вікон будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Звіту про технічне обстеження на відповідність державним будівельним нормам забудови території, на межі земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_1 від 17.09.2021 року. Перелічені вище факти порушень вимог ДБН створюють небезпеку пожежної, аварійної, санітарно-гігієнічної ситуації, проживання для мешканців будинку АДРЕСА_1 . А також створює пожежну небезпеку, для мешканців буд. АДРЕСА_3 . Наведене підтверджується копією Звіту про технічне обстеження на відповідність державним будівельним нормам забудови території, на межі земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_1 від 17.09.2021 року.

Судом встановлено, що відповідно до Звіту за результатами обстеження несучих та огороджуючих конструкцій будівлі по АДРЕСА_3 експертом опитуванням свідків встановлено, що при поділі земельної ділянки сусідом не були враховані вимоги норм щодо виділення смуги шириною 1 м вздовж будівлі для її обслуговування - влаштовано бетонний бордюр та цегляний паркан впритул до стін та фундаменту. Цоколь виступаючий тинькований. Стіни зовні та в середині тиньковані. Крім того, на прилеглій ділянці посаджені дерева (горіхи) на віддалі менше одного метра від встановленої межі, що викликало пошкодження корінням фундаментів та тинькування. Влаштування бетонного бордюру на значній довжині перекрило поверхневий стік біля будинку та викликало замочування основи під підошвою фундаментів і появу понаднормативних осадок фундаментів. При огляді 15 червня 2021 року тинькованих стін виявлено наскрізні тріщини та руйнування та обрушення тинькування на окремих ділянках цоколя. В стінах виявлені вертикальні наскрізні тріщини шириною розкриття до 1,0 мм на всю висоту кладки. Ушкодження тиньку і кладки стін зафіксовані на висоту будинку. Для зменшення негативного впливу замокання ґрунтів основи на будинок було при проведенні ремонту даху влаштовано виноси гідроізоляційного килима по периметру стін на 400-500 мм. Наявність наскрізних тріщин та осадок додатково погіршує технічний стан конструкцій, створює антисанітарні умови в приміщеннях, що може призвести до появи хронічних захворювань, подальших нерівномірних осідань та інших деформацій будівлі. Технічний стан кладки стін в цілому за результатами огляду задовільний і вони потребують проведення ремонту для недопущення подальшого погіршення технічного стану до незадовільного, непридатного до проживання (ширина тріщин більше 30 мм). При цьому необхідно усунути причини руйнування та перезволоження ґрунтів і конструкцій: відновити вільний стік атмосферних опадів навколо будинку, виконати вимощення по всьому периметру будинку з ухилом 1% від стін, шириною 600-800 мм. При проведенні ремонту будівлі дахові конструкції виконано відповідно до всіх вимог чинних будівельних норм і правил, що забезпечило відновлення жорсткості та стійкості даху.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_3 після ремонту даху облаштований системою зливу, що підтверджується фото № 1, 2, 3, 4 (доданими до Звіту про технічне обстеження на відповідність державним будівельним нормам забудови території, на межі земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_1 від 17.09.2021 року), фото № 14, 15 (доданими до позовної заяви).

Судом встановлено, що звіс даху торця будинку АДРЕСА_3 було виконано на 0,60м в сторону суміжної ділянки буд. АДРЕСА_1 , віддаль між будинками була зменшена виступаючою конструкцією даху на 0,60м і зараз становить 3,15 м, що підтверджується копією Звіту про технічне обстеження на відповідність державним будівельним нормам забудови території, на межі земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_1 від 17.09.2021 року.

Таким чином судом встановлено, що рішенням виконкому Малехівської сільської ради Нестерівського району Львівської області від 24.05.1962 року дозволено ОСОБА_11 будівництво на присадибній ділянці матері ОСОБА_10 , де стояла стара хата, який в подальшому на підставі договору дарування житлового будинку ( АДРЕСА_3 від 15.09.2005 року на праві власності в цілому був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_3 . У період з 1969 по 1977 роки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 побудували новий будинок ( АДРЕСА_1 ), що складається з однієї кімнати, кухні, коридору та кладовки, який в подальшому був успадкований позивачем ОСОБА_1 . При поділі земельної ділянки сусідами не були враховані вимоги норм щодо виділення смуги шириною 1 м вздовж будівлі для її обслуговування, будинок АДРЕСА_3 фактично розміщується на межі із суміжною ділянкою будинковолодіння АДРЕСА_1 . В 2021 році в будинку відповідача було проведено ремонт даху, після якого віддаль між будинками була зменшена виступаючою конструкцією даху житлового будинку АДРЕСА_3 на 0,60 м та становить 3,15м.

Позивач стверджує, що внаслідок реконструкції даху в житловому будинку АДРЕСА_3 було змінено конструкцію та розміри даху, що призвело до його нависання над належною позивачу земельною ділянкою, віддаль між будинками була зменшена виступаючою конструкцією даху житлового будинку АДРЕСА_3 на 0,60 м., відповідач самовільно без жодних на те дозвільних документів здійснив реконструкцію даху свого будинку, також відповідачем було влаштовано в житловому будинку АДРЕСА_3 вікно, що виходить у внутрішній двір позивача. Позивач стверджує, що відповідне будівництво з боку відповідача суперечить вимогам ДБН Б.2.2-12:2019 та санітарним вимогам ДСП 173 і створює пожежну небезпеку та негативно впливає на комфортність проживання мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема і позивача, на підтвердження чого надав копію Звіту про технічне обстеження на відповідність державним будівельним нормам забудови території, на межі земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_1 від 17.09.2021 року.

Однак твердження позивача про те, що відповідач самовільно без жодних на те дозвільних документів здійснив реконструкцію даху свого будинку, що на думку позивача є самочинним будівництвом, спростовується ч. 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 2 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406, відповідно до якого до такого переліку відноситься заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції.

Твердження позивача про те, що «відповідачем було влаштовано в житловому будинку АДРЕСА_3 вікно, що виходить у внутрішній двір позивача», внаслідок чого, як зазначено в позовній заяві, відповідачем було порушено санітарні вимоги ДСП 173, та аналогічний висновок, викладений у Звіті про технічне обстеження на відповідність державним будівельним нормам забудови території, на межі земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_1 від 17.09.2021 року, спростовується наступним.

Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 р. № 173, не містять обмежень щодо такого розташування вікон в сусідніх будинках, при якому вікно одного житлового будинку виходить у двір сусіднього житлового будинку, та відповідно не встановлюють граничної відстані до сусіднього житлового будинку при такому розміщенні вікон.

Вікно в будинку АДРЕСА_4 , було влаштовано ще до ремонту в 2021 році, що визнається сторонами.

Твердження позивача про те, що «відповідне будівництво з боку відповідача суперечить вимогам ДБН Б.2.2-12:2019», «віддаль між будинками була зменшена виступаючою конструкцією даху житлового будинку АДРЕСА_5 », що «створює пожежну небезпеку» та аналогічний висновок, викладений у Звіті про технічне обстеження на відповідність державним будівельним нормам забудови території, на межі земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_1 від 17.09.2021 року (зокрема вказується про порушення вимог п.6.1.41), спростовується наступним.

Відповідно до п.6.1.41. ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування і забудова територій» при розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м.

Судом встановлено, що відповідачем в 2021 році здійснювався ремонт даху в будинку, побудованому значно раніше початку дії вимог ДБН Б.2.2.-12:2019, (що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 287779477 від 01.12.2021 року), а не розміщення (будівництво) будинку, при якому необхідно було би дотримуватися вимог п.6.1.41. ДБН Б.2.2.-12:2019.

Відповідно до п.15.2.1 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування і забудова територій» протипожежні відстані між будинками і спорудами приймаються у світлі між зовнішніми стінами або іншими конструкціями. За наявності конструкцій будинків і споруд, виготовлених із горючих матеріалів, що виступають більше ніж на 1 м за площину фасаду, слід приймати відстань між цими конструкціями та іншим будинком.

Судом встановлено, що віддаль між будинками була зменшена виступаючою конструкцією даху на 0,60м і зараз становить 3,15 м.

Враховуючи правила, встановлені п.15.2.1 ДБН Б.2.2.-12:2019, при обчисленні протипожежних відстаней між будинками позивача та відповідача при виступі даху будинку відповідача за площину фасаду лише на 0,60 м, протипожежна відстань буде прийматися від будинку АДРЕСА_1 до зовнішньої стіни будинку АДРЕСА_3 , а не до виступаючої конструкції даху. Таким чином в результаті ремонту даху будинку відповідача протипожежні відстані між будинками сторін не були змінені.

Позивач вказує, що внаслідок реконструкції даху в житловому будинку АДРЕСА_3 було змінено конструкцію та розміри даху, що призвело до його нависання над належною позивачу земельною ділянкою. Відповідач оспорює право позивача стверджувати про порушення меж його земельної ділянки та вказує, що позивач не довів, що фактичні межі його земельної ділянки відповідають межам, визначеним у державному акті.

Судом 02.02.2022 року було витребувано у відповідача документацію із землеустрою та акт передачі на зберігання довгострокових межових знаків на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Представником позивача на виконання даної ухвали було надано суду лише копії судових рішень по справах за 2002 рік, свідоцтва про право на спадщину, державного акту на земельну ділянку, заповіту від 1998 року та фотографії, що не дають можливості однозначно та достовірно для суду встановити факт того, чи внаслідок ремонту даху в житловому будинку АДРЕСА_3 було змінено конструкцію та розміри даху, що призвело до його нависання над належною позивачу земельною ділянкою.

Разом з тим судом встановлено, що на ділянці позивача посаджені дерева на віддалі менше одного метра від встановленої межі, що викликало пошкодження корінням фундаментів та тинькування, влаштування бетонного бордюру на значній довжині перекрило поверхневий стік біля будинку та викликало замочування основи під підошвою фундаментів і появу понаднормативних осадок фундаментів, при огляді 15 червня 2021 року тинькованих стін виявлено наскрізні тріщини та руйнування та обрушення тинькування на окремих ділянках цоколя, в стінах виявлені вертикальні наскрізні тріщини шириною розкриття до 1,0 мм на всю висоту кладки, ушкодження тиньку і кладки стін зафіксовані на висоту будинку. Наявність наскрізних тріщин та осадок додатково погіршує технічний стан конструкцій, створює антисанітарні умови в приміщеннях, що може призвести до появи хронічних захворювань, подальших нерівномірних осідань та інших деформацій будівлі. Відповідно до Звіту за результатами обстеження несучих та огороджуючих конструкцій будівлі по АДРЕСА_3 , для зменшення негативного впливу замокання ґрунтів основи на будинок було при проведенні ремонту даху влаштовано виноси гідроізоляційного килима по периметру стін на 400-500 мм. При проведенні ремонту будівлі дахові конструкції виконано відповідно до всіх вимог чинних будівельних норм і правил, що забезпечило відновлення жорсткості та стійкості даху.

Позивач в позовній заяві вказує, що реконструкція даху та влаштування вікна в будинку відповідача є самочинним будівництвом, однак відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Земельна ділянка, на якій розміщено житловий будинок відповідача, була відведена для цієї мети (що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 053406 від 28 лютого 2006 року та Інформації з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 01.12.2021 року), роботи по ремонту будинку відповідача не потребували отримання відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи (відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 2 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406), та були проведені без істотних порушень будівельних норм та правил (що підтверджується копією Звіту за результатами обстеження несучих та огороджуючих конструкцій будівлі по АДРЕСА_3 ). Відтак, реконструкція даху в будинку відповідача відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України не може визнаватися самочинним будівництвом, а вікно в будинку АДРЕСА_4 , було влаштовано ще до ремонту в 2021 році.

Також позивач вказує, що влаштування вікна в будинку відповідача, яке виходить на подвір`я позивача, а також наслідки ремонту даху в будинку АДРЕСА_3 , негативно впливають на комфортність проживання мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема і позивача, що однак не підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами.

Відповідно до ст. ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд критично ставиться до достовірності такого доказу, як Звіт про технічне обстеження на відповідність державним будівельним нормам забудови території, на межі земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_1 від 17.09.2021 року, оскільки висновки зроблені у ньому не узгоджуються з використаним самим експертом законодавством, а відтак твердження позивача про порушення відповідачем вимог ДБН Б.2.2-12:2019, санітарних вимог ДСП 173, створення пожежної небезпеки та негативного впливу на комфортність проживання мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 не знайшли свого підтвердження належними, достатніми та допустимими доказами.

За таких обставин в задоволенні позову потрібно відмовити повністю.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати стягувати з відповідача на користь позивача не потрібно.

Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Керуючись ст. 41 Конституції України, статтями 328, 331, 375, 376, 391 ЦК України, статтями 103, 152 ЗК України, ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 2 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406, Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 р. № 173, статтями 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту судового рішення 08 квітня 2022 року.

Головуючий Оприск З. Л.