Справа № 565/86/22
Провадження № 2/565/187/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

з участю секретаря судового засідання Панчук Г.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та відновлення доступу до роботи,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних заяв) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу № 5044-к від 09.12.2021 у частині відсторонення їх від роботи за відсутності профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з відновленням позивачам доступу до роботи та виплатою середньої заробітної плати за вимушений прогул до часу фактичного допуску до роботи.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачі є працівниками ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», з листопада 2021 року піддавались незаконній вимозі адміністрації підприємства про надання медичної інформації щодо вакцинації від респіраторної хвороби CОVID-19, в подальшому оскаржуваним наказом їх відсторонено від посад з підстав відсутності щеплення. Такий наказ позивачі вважають незаконним з огляду на таке. Ані у трудовому договорі, ані в посадових інструкціях позивачів немає зобов`язання вакцинуватись від респіраторної хвороби CОVID-19, а також повноважень відповідача відсторонювати їх від роботи з підстав відсутності вказаного щеплення. При винесенні оскаржуваного наказу відповідачем порушено вимоги ст.ст.22, 92 Конституції України щодо засад рівності прав і заборони дискримінації, визначення прав, свобод та обов`язків виключно законами. Цим наказом відповідач фактично позбавив позивачів засобів для існування, оскільки, будучи відстороненими, вони не отримують заробітну плату та не можуть влаштуватись на іншу роботу. Цим наказом порушено вимоги ст.ст.2, 21 КЗпП України, а у ст.46 КЗпП України такий випадок як підстава для відсторонення не передбачений. Висунення вимоги про вакцинацію по суті є зміною істотних умов їх праці, і в порушення ст.49-2 КЗпП України, позивачі не були попереджені про таку зміну у встановлені законодавством строки. Оскаржуваним наказом порушено ст.ст.3, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.23 Загальної декларації прав людини, ст.ст.5, 7, 26 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, вимога обов`язкової вакцинації суперечить Резолюції № 2361 (2021) ПАРЄ «Вакцини проти CОVID-19: етичні, правові і практичні міркування», а також висновкам Європейського суду з прав людини у справі «Варвжичка та інші проти Чеської республіки». Оскаржуваним наказом порушено право позивачів на відмову від лікування, передбачене ст.284 ЦК України, ст.43 Основ законодавства України про охорону здоров`я, ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». При цьому ст.12 цього Закону не містить вакцинацію від коронавірусної хвороби CОVID-19 у переліку обов`язкових. Крім того, вказаною нормою передбачено можливість відсторонення осіб від роботи лише в порядку, передбаченому законом, і такий порядок передбачений у ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», він вимагає звернення відповідних посадових осіб державної санітарно-епідемічної служби з поданням у разі наявності підстав для відсторонення працівника, і такого порядку додержано не було. Крім того, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» суперечать ст.24 Конституції України. Цими розпорядчими актами позивачів фактично було примушено до вакцинації, чим порушено вимоги ст.ст.2, 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою суду від 02.03.2022 року залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_2 за його заявою про залишення позову без розгляду.

У відзиві на позов відповідач вказав про відсутність підстав для задоволення позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що 01.11.2021 року наказом Міністерства охорони здоров`я України № 2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» доповнено Перелік посад, що підлягають обов`язковому профілактичному щепленню проти гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України вказаної хвороби, до якого віднесено також працівників підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83. До вказаного Переліку входить і ДП НАЕК «Енергоатом». На підставі вищезазначеного нормативно-правового акту, з 09.12.2021 на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України, щеплення проти COVID-19 набуло статусу обов`язкового для працівників підприємства відповідача та його підрозділів, у тому числі і ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом». На виконання вимог законодавства щодо обов`язкової вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-I9, відповідачем 09.11.2021 було видано наказ № 4722-к «Про інформування щодо профілактичного щеплення проти COVID-19», яким зобов`язано керівників структурних підрозділів до 30.11.2021 повідомити працівників ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» про те, що з 09.12.2021 на виконання п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2021 № 1096) буде здійснене відсторонення від роботи працівників, які відмовлятимуться або ухилятимуться від вакцинації проти COVID-19. Позивачі були проінформовані про правові наслідки у випадку їх відмови або ухилення від обов`язкового щеплення, отримавши відповідні попередження про необхідність надання документу щодо наявності профілактичного щеплення проти COVID-19, або медичну довідку про наявність протипоказань до вакцинації. Вказаних документів позивачі не надали. Адміністрація ДП НАЕК «Енергоатом» зверталась до Міністерства охорони здоров`я з метою отримання роз`яснення щодо можливості допуску до роботи працівників, у яких відсутні документи про наявність щеплення, проте наявні документи у підтвердження негативного результату тестування на COVID-19, однак листом від 09.12.2021 відповідача проінформовано про те, що така можливість законодавством не передбачена. Так як позивачі є працівниками ВП «Рівненська АЕС», не надали документів про отримання обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, не надали документів у підтвердження наявності протипоказань до вакцинації, відповідач зобов`язаний був відсторонити позивачів від роботи. Оскаржуваний наказ відповідач вважає винесеним на підставах і в порядку, передбаченому чинним законодавством, він не має наслідком втручання у приватне життя позивача, не суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практиці Європейського суду з прав людини. Дані про проведення щеплень не є даними про стан здоров`я особи, які не підлягають розголошенню, даними про особисте чи сімейне життя особи, не є примусом, в умовах визначених обов`язковими щеплень, на певній території України для певних категорій осіб, тому не порушує права, свободи і інтереси позивача. У відзиві також заявлене клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Підставами для такого висновку є наступні факти і обставини.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи працюють у ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом». Зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 працюють на посадах водіїв автотранспортних засобів (спецавтомобіля в/п 5,0 т), ОСОБА_1 працює на посаді пожежного. Вказані обставини підтверджується копіями трудових книжок цих позивачів, копіями наданих учасниками справи наказів та довідок ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» та ніким не оспорюються.

Наказом генерального директора ВП «Рівненська ЕАС» ДП НАЕК «Енергоатом» № 4722-к від 19.11.2021 «Про інформування щодо профілактичного щеплення проти CОVID-19» ухвалено повідомити працівників про те, що з 09.12.2021 буде здійснюватися відсторонення від роботи працівників, які відмовлятимуться або ухилятимуться від вакцинації проти CОVID-19, до усунення причин, що його зумовили, а також що у період відсторонення працівника заробітна плата не нараховується, період відсторонення не зараховується до страхового стажу, не враховується при визначенні строку нарахування відпустки, оплата тимчасової непрацездатності в цей період не здійснюється.

З вищезазначеним наказом позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були ознайомлені, що підтверджується копією листка про ознайомлення.

08.12.2021 позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вручені персональні попередження про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з відсутністю щеплення проти CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. У попередженні повідомлено, що наказом Міністерства охорони здоров`я № 2393 від 01.11.2021 розширений перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти CОVID-19, до вказаного переліку увійшли працівники ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», і дана норма набирає чинності з 09.12.2021. У попередженнях зазначено, що зі вказаної дати для працівників підприємства це щеплення є обов`язкове. У попередженні вищезазначеним позивачам запропоновано до 09.12.2021 надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти CОVID-19 або довідку «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» форми № 028-1/о, та попереджено, що в іншому випадку їх буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст.46 КЗпП України та ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» до усунення причин, що зумовили відсторонення.

Інформацією з ПЗ «Медичний монітор» підтверджується, що станом на 21.02.2022 у відповідача відсутня інформація про наявність у позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щеплення проти CОVID-19 або наявність висновку лікаря щодо протипоказань до вакцинації цих осіб проти вказаної гострої респіраторної хвороби.

З 10.12.2021 року позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсторонено від роботи на підставі наказу генерального директора ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» № 5044-к від 09.12.2021 до усунення причин, що зумовили відсторонення, але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Зі змісту дослідженого документу вбачається, що правовими підставами відсторонення позивача від роботи у ньому зазначено ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», наказ Міністерства охорони здоров`я від 01.11.2021 № 2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», Перелік об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», ст.46 КЗпП України.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі змістом вищезазначеного наказу ознайомлені, що підтверджується наданими письмовими документами (відповідними листами про ознайомлення). Вказана обставина не спростовується позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань. Повнолітнім дієздатним громадянам профілактичні щеплення проводяться за їх згодою після надання об`єктивної інформації про щеплення, наслідки відмови від них та можливі поствакцинальні ускладнення.

Згідно ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов`язковими. Обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються. Групи населення та категорії працівників, які підлягають профілактичним щепленням, у тому числі обов`язковим, а також порядок і терміни їх проведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доказів проведення щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 не надали і не висловили заперечень щодо проведення такого щеплення. Також не подали доказів про наявність протипоказань, що позбавляють їх можливості провести курс вакцинації від COVID-19. Натомість позивачі вказують на незаконність вимог відповідача щодо проведення щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 та необхідності надання відповідачу підтверджуючу цю обставину інформацію.

Таким чином, оскільки у відповідача станом на день видачі наказу були відсутні відомості про проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та не було медичного висновку про наявність у вказаних осіб протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданого закладом охорони здоров`я, у відповідача були достатні підстави стверджувати про їхнє ухилення від вказаного щеплення та відсторонення у зв`язку з цим від роботи.

Відповідно до ст. 46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, вказана норма передбачає можливість відсторонення працівника від роботи в інших випадках передбачених законодавством.

Згідно ст.7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року № 4004-XII (далі - Закон № 4004) усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які є носіями збудників інфекційних захворювань, хворих на небезпечні для оточуючих інфекційні хвороби, або осіб, які були в контакті з такими хворими, з виплатою у встановленому порядку допомоги з соціального страхування, а також осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (у визначенні ст.1 Закону № 4004).

Як передбачено ст.30 Закону № 4004 запобігання особливо небезпечним, небезпечним інфекційним хворобам, масовим неінфекційним захворюванням (отруєнням) та радіаційним ураженням Кабінет Міністрів України відповідно до закону встановлює карантинно-обмежувальні заходи на території виникнення і поширення інфекційних хвороб та уражень людей. У разі виникнення чи загрози виникнення або поширення особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб, масових неінфекційних захворювань (отруєнь), радіаційних уражень населення органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування за поданням відповідних головних державних санітарних лікарів у межах своїх повноважень можуть запроваджувати у встановленому законом порядку на відповідних територіях чи об`єктах особливі умови та режими праці, навчання, пересування і перевезення, спрямовані на запобігання та ліквідацію цих захворювань та уражень.

Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані забезпечувати своєчасне проведення масових профілактичних щеплень, дезінфекційних, дезінсекційних, дератизаційних, інших необхідних санітарних і протиепідемічних заходів.

У разі загрози виникнення або поширення особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб, масових неінфекційних захворювань (отруєнь) або радіаційних уражень відповідними головними державними санітарними лікарями на окремих територіях можуть запроваджуватися позачергові профілактичні щеплення, інші санітарні заходи відповідно до закону.

Листом Заступника міністра охорони здоров`я - головним державним санітарним лікарем від 08.12.2021 року направленого на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом» лист щодо відсторонення працівників підприємства від роботи (який по своїй суті і змісту є поданням про відсторонення від роботи працівників, яким не проведене обов`язкове щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19). Вказано відповідачу на те, що працівникам, які відповідно Переліку підлягають обов`язковим профілактичним щепленням і не пройшли курс вакцинації проти респіраторної хвороби COVID-19 не передбачено доступ до роботи (у разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень), відповідно до постанови КМ України від 20.10.2021 №1096 «Про внесення змін до постанови КМ України від 20.12.2020 року №1236» (далі - постанова КМУ №1096).

Тобто відповідач відсторонюючи позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від роботи у зв`язку з тим, що ці особи не надали підтвердження проведення курсу вакцинації проти респіраторної хвороби COVID-19, діяв у відповідності з вимогами ст.7 Закону №4004, ст.46 КЗпП, поданням органу санітарно-епідеміологічного нагляду і постанови КМУ №1096.

Посилання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на незаконність оскаржуваного наказу, суд вважає надуманими і безпідставними, оскільки право на працю оскаржуваним наказом не порушене, тому що за позивачами збережене місце роботи. Проте обмежене право позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на здійснення трудової діяльності через невиконання ними вимог законодавства про проведення обов`язкових щеплень на період карантину, пов`язаного з COVID-19, для певних категорій працівників, до яких, згідно Переліку відносяться позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Дані про проведення щеплень не є даними про стан здоров`я особи, які не підлягають розголошенню та/або даними про особисте чи сімейне життя особи, не є примусом, в умовах визначеного порядку обов`язкових щеплень на певній території України для певних категорій осіб. Тому вимога відповідача про надання відповідних документів про проведення обов`язкового щеплення або наявності протипоказань не порушує права, свободи і інтереси позивачів і не є надмірним втручанням держави у їх особисте чи сімейне життя.

Крім того, Європейський суд з прав людини висловлював думку, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до приватного життя особи, що включає в себе фізичну та психологічну недоторканість особи. Порушення фізичної недоторканості заявника можна вважати виправданим дотриманням цілей охорони здоров`я населення та необхідністю контролювати поширення інфекційного захворювання (параграф 33, 36 рішення у справі «Соломахін проти України» від 15 березня 2012 року, заява № 24429/03).

Тому, маючи на меті забезпечення сталого функціонування підприємства, що відноситься до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, дії відповідача по відстороненню позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від роботи без збереження заробітної плати суд вважає правомірними і виправданими.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, витрати на правничу допомогу і по сплаті судового збору покладаються на позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 263-265, Главою 10 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 ) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та відновлення доступу до роботи.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий