У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Смоляр О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського районного суду Черкаської області 29.03.2022 надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 в інтересах якого звернувся адвокат Прядка В.М. про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилався на те, що ним поданий до суду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Предметом даного позову є визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , а також визнання в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину вищевказаного житлового будинку та Ѕ частину земельної ділянки. Право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку зареєстроване на відповідача по справі ОСОБА_3 , а тому може бути нею відчужене на користь третіх осіб без погодження з ОСОБА_1 , з метою уникнення його розподілу під час розгляду справи в суді. На підставі наведеного заявник просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, та призведе до порушення його прав.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 п.3,6 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Крім того, ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача.

Таким чином, враховуючи вищезазначені положення ст.ст.149,150 ЦПК України, відповідні роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.149,150 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. А. Смоляр