Провадження номер 2-з/756/100/22
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

05 квітня 2022 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Богомазова Павла Сергійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Воронківської сільської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку побачень,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Воронківської сільської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку побачень.

29 березня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Богомазов П.С за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» звернувся зі заявою про забезпечення позову, в якій просить суд: зобов`язати ОСОБА_2 письмово повідомити головуючого суддю у справі №756/19954/21 про місце перебування ОСОБА_3 та про засоби зв`язку (номер телефону та електронну пошту); встановити обов`язок ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 доньку ОСОБА_3 для евакуації за межі України на час до закінчення воєнного стану.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеного судді 04 квітня 2022 року заяву передано судді Шролик І.С.

В обґрунтування поданої заяви представник заявника зазначає, що донька ОСОБА_3 постійно проживала з матір`ю, яка ніколи не чинила перешкод батькові у спілкуванні з дитиною, розуміючи важливість для дитини виховання від обох батьків. 25 червня 2019 року ОСОБА_2 забрав доньку для того, щоб з нею провести час не повернув її до місця проживання, на телефонні дзвінки не відповідав, у зв`язку з чим позивач вимушена була викликати поліцію. З того періоду часу, більше двох років батько не надає можливості матері поспілкуватися з дитиною, приховує її місцезнаходження та не допускає матір до доньки. Мати неодноразово намагалася побачитися з донькою, приїжджала за відомим її місцезнаходженням та зверталася до поліції щодо неправомірних дій ОСОБА_2 .

Окрім того, зазначає, що зверталася до Служби у справах дітей для вирішення питання щодо можливості побачитись з донькою, однак дане питання не було вирішено. Постійне перешкоджання батьком у будь-якому спілкуванні з дитиною становить складнощі для матері та унеможливлює достатню участь у житті доньки. Посилаючись на загальновідому обставину, запровадження в Україні з 24 лютого 2022 року військового стану, забороною покидати межі країни чоловіками у віці від 18 до 60 років, необхідність забезпечення безпеки доньки з урахуванням інтересів дитини з метою її евакуації вивезти дитину до Польщі зі зони бойових дій.

Дослідивши заяву, подані в її обґрунтування матеріали, приходжу до переконання що в задоволенні поданої заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту поданої заяви та обґрунтування наявного спору, щодо позовних вимог встановлено, що предметом спору в даній справі є усунення перешкод матері ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлення графіку побачень з дитиною.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на вимоги, які в заяві про забезпечення позову порушує представник позивача, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 письмово повідомити головуючого суддю у справі №756/19954/21 про місце перебування ОСОБА_3 та про засоби зв`язку (номер телефону та електронну пошту); встановити обов`язок ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 доньку ОСОБА_3 для евакуації за межі України на час до закінчення воєнного стану, не встановлено яким чином це забезпечення сприятиме виконанню ймовірного судового рішення, а також яким чином їх не вжиття утруднить його виконання.

З огляду на ті обставини, що предметом судового розгляду є питання участі матері у вихованні дитини шляхом встановлення графіку побачень та усунення перешкод у спілкуванні, обраний представником позивача засіб забезпечення позову не свідчить що його не вжиття може ускладнити виконання рішення суду.

Посилання представника позивача, що через введення військового стану на території України та потенційної загрози життю та здоров`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на думку позивача є необхідність виїзду дитини за межі країни не може бути засобом забезпечення позову та суперечить меті його застосування.

Отже, на підставі викладеного, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для обґрунтованого сумніву, що в разі ухвалення судового рішення буде неможливим або в подальшому утруднить його виконання.

В свою чергу, вимоги заяви про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 письмово повідомити головуючого суддю у справі про місце перебування ОСОБА_3 не засобом забезпечення позову.

Окрім того, з висновку Комісії з прав захисту дитини щодо визначення способу участі матері ОСОБА_1 у вихованні доньки від 15 лютого 2022 року. що надійшов на адресу суду 01 квітня 2022 року, вбачається що дитина проживає в с.Процвів Бориспільського району Київської області.

Отже, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки вимоги, які заявлені представником позивача не є засобом забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Богомазова Павла Сергійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Воронківської сільської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку побачень - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2022 року.

Суддя І.С. Шролик