Єдиний унікальний номер 725/162/22
Номер провадження 2/725/34/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2022 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н. В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И В:

В проваджені суду знаходиться вищевказана цивільна справа, яка призначена до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду подав заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог, та просив врахувати те, що Першотравневим районним судом м. Чернівці від 24 лютого 2020 року було прийнято рішення по справі між тими самими сторонами та про той самий предмет і з тих самих підстав, що підтверджується копіями рішення, які просив долучити до матеріалів справи.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Ознайомившись із наявними у справі письмовими доказами та наданими ОСОБА_2 копіями судових рішень, суд приходить до наступного.

Так, положеннями п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

При цьому, у розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Отже, відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Як убачається зі змісту поданого позову, у січні 2022 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором з спадкоємців боржника в розмірі 8 436 грн. 08 коп.

В обґрунтування позову вказував, що між банком та ОСОБА_6 19 листопада 2010 року укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк зобов`язався надати ОСОБА_6 кошти у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 8500 грн. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла та за життя своїх зобов`язань за договором не виконала, унаслідок чого утворилась заборгованість з повернення простроченого кредиту на суму 8 436 грн. 08 коп. Оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 постійно проживали разом із ОСОБА_6 на момент її смерті, вони є такими, що фактично прийняли спадщину, у зв`язку із чим банком була направлена відповідна претензія до Першої нотаріальної контори, а також 17 липня 2019 року - спадкоємцям померлої про виконання зобов`язання. Посилаючись на вказане, банк просив стягнути з відповідачів суму боргу за кредитом в розмірі 8 436 грн. 08 коп. як зі спадкоємців померлої ОСОБА_6 .

Разом з тим, як убачається з наданих відповідачем ОСОБА_2 доказів, 13 грудня 2019 року банк звертався до суду із позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором з спадкоємців боржника в розмірі 8 436 грн. 08 коп. й відповідно в ході розгляду справи №725/7069/19 , судом було прийнято рішення від 24 лютого 2020 року.

Зокрема, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2020 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено, оскільки позивачем не надано доказів фактичного прийняття спадкоємцями спадщини після смерті ОСОБА_6 й відповідно доказів вартості спадкового майна, що унеможливлює стягнення з відповідачів боргу за невиконаним зобов`язанням.

Разом з тим, постановою Чернівецького Апеляційного Суду від 11 червня 2020 року, яка набрала законної сили, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2020 року скасовано та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у зв`язку із відсутністю порушеного права банку на повернення простроченого кредиту в розмірі 8436 грн. 08 коп. й відповідно відсутністю невиконаного зобов`язання зі сплати простроченого кредиту.

Зокрема, апеляційний суд таких висновків дійшов з огляду на те, що з банком не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 підписуючи договір також й надала свою згоду на приєднання до Умов кредитування, наданих банком до позовної заяви. Крім того, з приєднаної до матеріалів справи виписки за картковим рахункам встановлено, що ОСОБА_6 у період з 19 листопада 2019 року по 9 червня 2017 року було отримано кредит в сумі 47 928 грн. 43 коп. та повернуто грошові кошти в сумі 50 743 грн. й відповідно з огляду на відсутність підстав для нарахування процентів за користування кредитом, штрафу та пені, апеляційний суд дійшов висновку, що сума коштів, яку сплатила ОСОБА_6 підлягають зарахуванню на сплату кредиту, а тому у ОСОБА_6 відсутнє зобов`язання щодо погашення банку 8 436 грн. 08 коп. боргу за кредитом й відповідно таке зобов`язання відсутнє й у спадкоємців боржника.

Дане рішення суду набрало законної сили.

При цьому, судом встановлено, що у обох справах предметом позову є стягнення боргу за кредитним договором з спадкоємців боржника в розмірі 8436 грн. 08 коп. Також є тотожними й підстави звернення до суду в обох цивільних справах та склад сторін.

За таких обставин, суд проаналізувавши поданий банком позов, зокрема його предмет та підстави, приходить до висновку, що в дані справі вже було прийнято рішення суду, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для закриття провадження в справі.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з часу її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало