Справа №: 343/443/22
Провадження №: 2-о/0343/17/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Долинська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Заявники просять ухвалити рішення, яким встановити юридичний факт, а саме - факт постійного місця проживання спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ними, спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день смерті, відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивують тим, що вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживають в АДРЕСА_1 .

Разом з ними в цьому домоволодінні, хоч і не була зареєстрована, але проживала фактично їх мама ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 їх мама, ОСОБА_3 вдома, в селі Тяпче померла.

До смерті вони проживали разом з мамою, вели разом особисте селянське господарство.

Після смерті матері відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом є вони, заявники: ОСОБА_1 , дочка спадкодавця, та ОСОБА_2 , син спадкодавця.

Від дня їх народження і до смерті матері ОСОБА_3 вони проживали з нею разом у значеному вище домоволодінні, вели з нею спільно особисте селянське господарство. Вони зареєстровані та продовжують проживати в цьому домоволодінні і вести особисте селянське господарство й по даний час.

Але, з огляду на певну сукупність об`єктивних причин, їх мама на день смерті не була зареєстрована за вказаною вище адресою.

Після смерті батька ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) мама зробила спробу влаштувати життя з іншим чоловіком, тому 25.04.2014 знялася з реєстрації. Але стосунки з іншим чоловіком належним чином не склалися, і мама повернулася додому, де проживала весь час разом з ними до дня смерті, але реєстрацію після повернення додому не оформила.

Для прийняття спадщини вони звернулися до нотаріуса.

Однак, нотаріусом їм усно було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття і оформлення права власності на спадкове майно з тієї причини, що мама формально не була зареєстрована в їх будинку, хоча фактично проживала і померла в ньому. Одночасно, нотаріус порадив звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання мами разом з ними, спадкоємцями, на час відкриття спадщини.

Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкових прав та можливість їх подальшої реалізації, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, у зв`язку з чим вони змушені звертатись до суду.

Заявниця ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, хоч про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Законом порядку

Представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Андрійович Я.Ф. ( ордер серії ІФ№095686 а.с.14), в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримав, зіславшись на вищезазначені обставини, просив заяву задоволити.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, подав заяву, згідно якої просить його заяву від 09.03.2020 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини розглянути без його присутності. Викладені у заяві вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.21).

Представник заінтересованої особи: Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області в судове засідання не з?явився, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом. В Долинський районний суд поступила заява , відповідно до якої , Долинська міська рада, не заперечує щодо ухвалення рішення про встановлення факту, а саме: факт постійного місця проживання спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день смерті і відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку АДРЕСА_1 . Розгляд справи просять проводити за відсутності представника міської ради (а.с.18).

Суд, вислухавши пояснення представника заявниці ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного:

Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявників встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини , має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати їх право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.11.2011 підтверджує, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.09.2017 підтверджує, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина за Законом.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як діти спадкодавця, у першу чергу мають право на спадкування за законом.

Родинні відносини між померлою ОСОБА_3 та заявниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , підтверджується: копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_3 від 12.06.1966 року, де в графі батько записаний ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_3 (а.с.20); копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серії НОМЕР_4 від 02.01.1971 року, де в графі батько записаний ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_3 (а.с.19) та копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 03.02.1990 року, згідно з яким ОСОБА_5 після укладення шлюбу з ОСОБА_6 присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.8).

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з метою отримання права на належне їм спадкове майно, звернулася нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їм усно було відмовлено в прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно з тієї причини, що ОСОБА_3 , не була зареєстрована в їх будинку, тому вони вважаються такими, що пропустили строк для прийняття спадщини.

Довідка №526, видана виконавчим комітетом Тяпчанської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 18.09.2020 (а.с.7) свідчить про те, що ОСОБА_3 - була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , 25.04.2014 року була знята з реєстрації (а.с.7).

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013.).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21., 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц.

Як встановлено судом, спадкодавиця ОСОБА_3 тривалий час і до самої смерті, проживала разом із заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт проживання ОСОБА_3 разом із заявниками підтверджується також копією акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 10.11.2020 , відповідно до якого, комісією встановлено, що зі слів ОСОБА_1 , її мама ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті проживала разом з нею в АДРЕСА_1 (а.с.11).

Таким чином, факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, як того вимагає положення ч. 3 ст.1268 ЦК України, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину, що фактично усуває перешкоди для отримання ними свідоцтва про право на спадщину за законом.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що заявники не мають іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення факту постійного проживання заявників зі спадкодавцем на час відкриття спадщини надасть змогу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст.ст. 15,16, 29, 1216-1218, 1 1221 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263-265, 256, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Долинська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявники:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителька АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , житель с.Тяпче, вул.Молодіжна,9 Калуського району Івано-Франківської області, 77522 .

Заінтересована особа: Долинська міська рада, місце знаходження: пр.Незалежності,5 м.Долина, Івано-Франківської області, 77500, .

Суддя: