Справа №443/1851/21
Провадження №2/443/298/22
РІШЕННЯ

іменем України

25 березня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину будинку,-

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача за первинним позовом ОСОБА_1 - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були подружжям та проживали в АДРЕСА_1 і станом на 30.06.1990 року це господарство рахувалось колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_3 , членом двору - дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і одночасно була останнім членом цього двору. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 станом на 15.04.1991 року не втратили права на будинок після припинення колгоспного двору, а їхні частки у даному будинку були рівними, умовно по Ѕ частині будинку. Право власності на будинок не реєструвалося, тому відсутні правовстановлюючі документи. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь позивача по материній лінії ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, увійшла належна йому Ѕ частина вказаного житлового будинку. На випадок смерті ОСОБА_3 у виконкомі Соколівської сільської ради склав та посвідчив заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 25 в користь внука ОСОБА_1 . Таким чином, спадкоємець, будучи неповнолітнім, фактично спадщину прийняв, однак юридично не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача по материній лінії ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшли належна їй Ѕ частина зазначеного житлового будинку. ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла внучці ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 вирішив юридично оформити спадкові права, а тому 18.10.2021 звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору, однак нотаріус йому відмовив через відсутність правовстановлюючих документів на згаданий житловий будинок.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним позовом), в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були подружжям та проживали в АДРЕСА_1 і станом на 30.06.1990 року це господарство рахувалось колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_3 , членом двору - дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і одночасно була останнім членом цього двору. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 станом на 15.04.1991 року не втратили права на будинок після припинення колгоспного двору, а їхні частки у даному будинку були рівними, умовно по Ѕ частині будинку. Право власності на будинок не реєструвалося, тому відсутні правовстановлюючі документи. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь позивачки ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, увійшла належна йому Ѕ частина вказаного житлового будинку. На випадок смерті ОСОБА_3 у виконкомі Соколівської сільської ради склав та посвідчив заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 25 в користь внука ОСОБА_1 . Таким чином, спадкоємець, будучи неповнолітнім, фактично спадщину прийняв, однак юридично не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача по материній лінії ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшли належна їй Ѕ частина зазначеного житлового будинку. ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла внучці ОСОБА_2 , яка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав і їй було відмовлено з причини відсутності правовстановлюючих документів на згаданий житловий будинок.

Позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача за первинним позовом подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а зустрічний позов визнають і наслідки визнання позову їм зрозумілі.

Відповідачка за первинним позовом (позивачка за зустрічним позовом) у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги за первинним позовом визнає і наслідки визнання позову їй зрозумілі, а вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача за первинним позовом (відповідача за зустрічним позовом) подано заяву про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.52), заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримання первинного позову та визнання зустрічного позову (а.с.62).

Відповідачкою за первинним позовом (позивачкою за зустрічним позовом) подано заяву про розгляд справи за її відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.53), заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання первинного позову та підтримання зустрічного позову (а.с.63).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 09.12.2021 прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.34-35)

Ухвалою підготовчого засідання від 03.02.2022 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду та вимоги за зустрічним позовом об`єднано у одне провадження з первісним позовом (а.с.58-59).

Ухвалою підготовчого засідання від 03.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.60-61).

Ухвалою судового засідання від 25.03.2022 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.69).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони за первинним і зустрічним позовами посилаються як на підстави своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що первинний і зустрічний позови підлягають задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

20.12.2002 ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Соколівської сільської ради, яким заповів все належне йому майно своєму внукові ОСОБА_1 (а.с.12).

20.12.2002 ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Соколівської сільської ради, яким заповіла все належне їй майно своїй внучці ОСОБА_2 (а.с.16).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Сенів Жидачівського району Львівської області, про що свідчать свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 11.10.2006, Серія НОМЕР_2 від 21.03.2009 (а.с.10, 14).

Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07.10.2009, спадкоємцем майна ОСОБА_4 є її внучка ОСОБА_2 . Спадкове майно складається з земельної частки (паю) в майні ССП ім. Л. Українки, площею 2,37 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Соколівської сільської ради (а.с.17).

Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру №66446961 від 16.09.2021, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13).

Відповідно до витягу з погосподарської книги с. Сенів Львівського району Львівської області від 27.09.2021, по АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 рахувалось господарство колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , членом двору була дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і одночасно була останнім членом цього двору (а.с.9).

Згідно з довідкою ВК Бібрської міської ради від 27.09.2021, ОСОБА_3 дійсно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним до дня його смерті і на день смерті проживала його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і була останнім членом цього двору. Заповіт від ОСОБА_3 посвідчено у виконкомі Соколівської сільської ради за реєстром №25 від 20.12.2002 (а.с.11).

Відповідно до довідки ВК Бібрської міської ради від 27.09.2021, ОСОБА_4 дійсно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 і була останнім членом цього двору. Заповіт від ОСОБА_4 посвідчено у виконкомі Соколівської сільської ради за реєстром №26 від 20.12.2002 (а.с.15).

З технічного паспорта від 30.09.2021 вбачається, що в АДРЕСА_1 розташований житловий будинок «А-1» загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами, а саме: сараєм «Б1», сараєм «Б2», сараєм «Г1», погребом «Д1», воротами №1, огорожею №2 (а.с.19-23).

Постановами Жидачівської ДНК від 18.10.2021 відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.18, 44).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача за первинним позовом та позивачки за зустрічним позовом права власності на майно у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації ними цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За змістом статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Нормою частини 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Приписами частини 4 статті 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і на час відкриття спадщини це право не змінилося.

За життя ОСОБА_3 20.12.2002 зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом буде мати право заповів внукові ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 20.12.2002 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла внучці ОСОБА_2 .

З огляду на дату смерті спадкодавців ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Позивач за первинним позовом ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття був неповнолітнім і не відмовлявся від її прийняття за згодою батьків.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4 , прийняла спадщину після її смерті, про що свідчить видане на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину належного ОСОБА_4 майна (земельної частки (паю).

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають обґрунтоване право власності на житловий будинок, разом з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (по Ѕ частині цього житлового будинку кожний) у порядку спадкування за заповітом, однак позбавлені можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнається, відтак позивач за первинним позовом та позивачка за зустрічним позовом мають законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулися до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позовів, вважає, що первинний і зустрічний позови слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Первинний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про визнання права власності на частину будинку задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ частину житлового будинку «А-1» загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами (сараєм «Б1», сараєм «В1», сараєм «Г1», погребом «Д1», воротами №1, огорожею №2), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 (місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про визнання права власності на частину будинку задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на Ѕ частину житлового будинку «А-1» загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами (сараєм «Б1», сараєм «В1», сараєм «Г1», погребом «Д1», воротами №1, огорожею №2), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 30 березня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів