Ухвала

06 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 187/789/17

провадження № 61-1646ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув заяви суддів Луспеника Д. Д., Коломієць Г. В. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики; за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Справа переглядалась судами неодноразово.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року представнику ОСОБА_1 - Хасіну І. Б. відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2018 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 23 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д., Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач) від 03 липня 2019 року касаційні скарги ОСОБА_1 , від імені якого діяв адвокат Хасін І. Б., задоволено частково. Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року залучено до участі у цій справі третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 квітня 2009 року у загальному розмірі 417 113,11 доларів США, що включає: основну суму боргу у розмірі 337 032 доларів США, проценти за користування позикою у розмірі 51 936,63 доларів США, три проценти річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання у розмірі 28 144,48 доларів США.

У задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Зазначено, що заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року, діють протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , залишено без задоволення. Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року залишено без змін.

У січні 2022 року ОСОБА_2 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Черняк Ю. В., та суддів: Воробйову І. А., Лідовця Р. А.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року заяви суддів Лідовця Р. А., Воробйової І. А., Черняк Ю. В. про самовідвід задоволено, справу передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2022 року

№ 359/0/226-22призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2022 року, справу призначено

судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Коломієць Г. В.

Суддя-доповідач Луспеник Д. Д. та суддя Коломієць Г. В.заявили про самовідвід у справі з тих підстав, що вони брали участь у перегляді цієї справи в суді касаційної інстанції, за наслідком якого Верховним Судом прийнято постанову від 03 липня 2019 року (провадження

№ 61-37733св18), в якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору.

Заяви про самовідвід підлягають задоволенню.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених

у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Судді Верховного Суду Луспеник Д. Д. та Коломієць Г. В. раніше брали участь у перегляді цієї справи в суді касаційної інстанції та висловлювали свою правову позицію щодо спірних правовідносин, тому з метою уникнення сумнівів у неупередженості чи об`єктивності суддів, заяви про самовідвід слід задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду зробила висновок про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяв про самовідвід суддів Луспеника Д. Д. та Коломієць Г. В.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви суддів Верховного Суду Луспеника Дмитра Дмитровича та Коломієць Ганни Василівни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Луспеника Дмитра Дмитровича та Коломієць Ганну Василівну за їх заявами від участі у розгляді справи за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць