Справа № 444/208/22
Провадження № 2/444/384/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

01 квітня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхової компанії "ІНТЕР-ПОЛІС" про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування.

01.02.2022 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач в позовній заяві мотивував свої вимоги тим, що 22 серпня 2020 року близько 09 год. 25 хв. на 147 км. + 600 м. автодороги Тернопіль-Львів-Рава-Руська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Volkswagcn Passat» д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автопоїзда у складі тягача «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом «Smitz», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого, пасажир автомобіля «Volkswagen Passat» д. н. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події. Транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» д. н. з. НОМЕР_1 на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за Договором ОСЦПВ № AO875324, та цивільно-правова відповідальність гр. ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ СК «ІНТЕР - ПОЛІС». 16 серпня 2021 року позивачем на адресу відповідача було надіслано заяву від 16 серпня 2021 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 284 504,00 коп. Відповідачем проведено виплату у розмірі 23 431,67 грн. у визначені законом строки та 4 539,67 грн. після закінчення 90-денного терміну. Відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування в повній мірі, у зазначені в законі строки, а отже протермінував здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 176 568,33 грн. Позивачу завдано моральну шкоди за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 9000 грн. (близько 5 % від суми заборгованості), оскільки позивач очікував на отримання страхового відшкодування вчасно та в повній мірі, адже грошові кошти йому потрібні для утримання неповнолітнього сина, а також інших трьох дітей, однак отримав часткову відмову від відповідача, відтак моральні страждання, які виникли внаслідок смерті дружини в ДТП, додатково поглибились внаслідок неотримання належного йому страхового відшкодування. Також позивач повинен був докласти додаткових зусиль для організації свого життя, та членів його сім`ї, був позбавлений можливості реалізовувати ряд своїх прав та звичок. Порушення прав позивача, завдало йому додаткового морально-психологічного дискомфорту. Позивач був змушений докласти додаткових зусиль та часу для збору документів для подання позову та залучення адвоката для надання правової допомоги. Просив стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії "ІНТЕР-ПОЛІС» на користь ОСОБА_1 : страхове відшкодування (основний борг) в розмірі 172 028, 66 грн. (сто сімдесят дві тисячі двадцять вісім гривень) 66 коп.; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 5 732 (п`ять тисяч сімсот тридцять дві гривні) 41 коп., три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 972 (дев`ятсот сімдесят дві гривні) 33 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 059 грн. (тисячу п`ятдесят дев`ять гривень) 41 коп.; моральну шкоду за несвоєчасну виплату у розмірі 9 000, 00 грн. (дев`ять тисяч гривень) 00 коп.; понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на правову допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. (шість тисяч гривень) 00 коп.

Представник відповідача не подав відзив на позов.

Позивач у судове засідання не прибув, однак представник позивача подав суду клопотання, у якому просив слухати справу без участі позивача та представника позивача, позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення заперечень не висловив.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

З заяви про виплату страхового відшкодування від 16 серпня 2021 року вбачається, що позивачем на адресу відповідача було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 284 504 грн. 00 коп. із розрахунку:

- у відповідності до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) - відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю фізичної особи. Загальний розмір такого страхового відшкодування становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, а саме: 56 676 грн.;

- у відповідності до ст. 27.2 Закону - відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, а саме: 170 028 грн.;

- у відповідності до ст. 27.4 Закону - відшкодування витрат пов`язаних з встановлення надгробного пам`ятника. Загальний розмір такого страхового відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному у розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, а саме: 57 800 грн. До заяви було додано документи згідно переліку.

З копії вироку Жовківського районного суду Львівської області від 26.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 , 22.08.2020, приблизно о 09:25 год., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним на 147 км + 600 м автодороги "Тернопіль-Львів-Рава-Руська", поблизу населеного пункту Смереків Жовківського району Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість»), Розділу 2 п. 2.9 Б), Розділу 10 п.п. 10.1, 10.45; Розділу 12 п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, які виразились в тому, що він керував транспортним засобом у сані стомлення, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру, втратив керованість над автомобілем "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , як наслідок, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення із автопоїздом в складі тягача "Mercedes", реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом "Smitz", реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням громадянина Туреччини ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ), який рухався в зустрічному напрямку та внаслідок чого, пасажир автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці події. Судом ухвалено визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. У відповідності до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно інформаційної довідки з бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України та копії полісу № AO875324 транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» д. н. з. НОМЕР_1 на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за Договором ОСЦПВ № AO875324, цивільно-правова відповідальність гр. ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ СК «ІНТЕР - ПОЛІС». Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200000,00 грн.

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_5 вбачається, що матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_6 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 25.09.1993 року уклали шлюб.

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_6 вбачається, що матір`ю ОСОБА_7 , 1994 року народження, є ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_7 вбачається, що матір`ю ОСОБА_8 , 2000 року народження, є ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_8 вбачається, що матір`ю ОСОБА_4 , 2000 року народження, є ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_9 вбачається, що матір`ю ОСОБА_8 , 2009 року народження, є ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 вбачається, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії лікарського свідоцтва про смерть № 838/20 від 24.08.2020 року та довідки про причину смерті від 24.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 померла внаслідок травм, отриманих при ДТП.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії довідки № 1277, виданої Туринківською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_4 на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала в АДРЕСА_2 і мала такий склад сім`ї: чоловік ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_4 , сини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 .

З копії довідки № ДО00-000045 від 25.06.2021 року, виданої ПП «Деос охорона», вбачається, що ОСОБА_1 за період з 01.08.2019 року по 31.08.2020 року отримав доходу в розмірі 59559,94 грн.

З копії довідки № 941016 від 30.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Личаківському ОУ ПФУ м. Львова в Львівській області і отримав пенсію в разі втрати годувальника за період з 01.08.2020 року по 30.06.2021 року в розмірі 22009,68 грн.

З копії відомостей про доходи ОСОБА_4 від 30.07.2021 року вбачається сума доходів останньої за 2017-2020 роки, зокрема, за 2019 рік усього для пенсії 49941,39 грн., за 2020 рік усього для пенсії 37784,00 грн.

З копій заяв ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 від 30.07.2021 року вбачається, що такі відмовилися від отримання належних страхових виплат у зв`язку із смертю ОСОБА_4 при ДТП на користь позивача ОСОБА_1 та просили здійснити страхову виплату в повному обсязі на його рахунок.

З копії товарного чеку № 1 від 13.03.2021 року, виданого ФОП ОСОБА_10 , вбачається, що ціна надмогильної споруди становить 57800,00 грн.

З листа Страхової компанії «Інтер-Поліс» № 2288 від 18.11.2021 року вбачається, що страховиком прийняте рішення про виплату страхового відшкодування за заявою позивача у таких розмірах: моральна шкода у розмірі 18 892,00 грн., дата виплати 18.11.2021р.; шкода, пов`язана з втратою годувальника у розмірі 143 324,00 грн., з виплатою щомісячними платежами у розмірі 4539,67 грн. протягом 32 місяців, починаючи з листопада 2021р. (дата виплати 18.11.2021р.), останній платіж 2594,23 грн. у червні 2024р.

З копії договору № 55 на виготовлення та встановлення надмогильної споруди від 13.03.2021 року вбачається, що ФОП ОСОБА_10 та ОСОБА_1 уклали договір щодо виготовлення та встановлення надмогильної споруди на могилі ОСОБА_4 на суму 57800,00 грн.

З копії виписки по картковому рахунку від 30.12.2021 вих. №372 вбачається, що відповідач перерахував позивачу 18.11.2021 року 4539,67 грн. та 18892,00 грн., 06.12.2021 року 4539,67 грн.

З копії договору-доручення № 05-2021 від 28.12.2021 року та додатку до нього вбачається, що адвокат Леньо І.М. та ОСОБА_1 уклали цей договір щодо надання правової допомоги позивачу.

З акту виконаних робіт № 1 згідно договору-доручення № 05-2021 від 28.12.2021 року про надання правової допомоги від 17.01.2022 року вбачається, що адвокатом Леньо І.М. надано позивачу послуги з правової допомоги на загальну суму 6000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 22.08.2020, приблизно о 09:25 год., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним на 147 км + 600 м автодороги "Тернопіль-Львів-Рава-Руська", поблизу населеного пункту Смереків Жовківського району Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість»), Розділу 2 п. 2.9 Б), Розділу 10 п.п. 10.1, 10.45; Розділу 12 п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, які виразились в тому, що він керував транспортним засобом у сані стомлення, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру, втратив керованість над автомобілем "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , як наслідок, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення із автопоїздом в складі тягача "Mercedes", реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом "Smitz", реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням громадянина Туреччини ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ), який рухався в зустрічному напрямку та внаслідок чого, пасажир автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці події, що підтверджується копією вироку Жовківського районного суду Львівської області від 26.01.2021 року. Судом ухвалено визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок травм, отриманих при ДТП, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , лікарського свідоцтва про смерть № 838/20 від 24.08.2020 року та довідки про причину смерті від 24.08.2020 року.

Судом встановлено, що станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д. н. з. НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AO875324, що підтверджується довідкою про чинність даного полісу та копією полісу № AO875324.

Судом встановлено, що 16 серпня 2021 року позивачем на адресу відповідача було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 284 504 грн. 00 коп. із розрахунку: у відповідності до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 56 676 грн.; у відповідності до ст. 27.2 даного Закону 170 028 грн.; у відповідності до ст. 27.4 даного Закону 57 800 грн., що підтверджується копією заяви про виплату страхового відшкодування від 16 серпня 2021 року.

Судом встановлено, що страховиком (відповідачем) прийняте рішення про виплату страхового відшкодування за заявою позивача у таких розмірах: моральна шкода у розмірі 18 892,00 грн., дата виплати 18.11.2021р.; шкода, пов`язана з втратою годувальника у розмірі 143 324,00 грн., з виплатою щомісячними платежами у розмірі 4539,67 грн. протягом 32 місяців, починаючи з листопада 2021р. (дата виплати 18.11.2021р.), останній платіж 2594,23 грн. у червні 2024р. Решту майнових вимог позивача відповідач не визнав, що підтверджується копією листа Страхової компанії «Інтер-Поліс» № 2288 від 18.11.2021 року.

До цих правовідносин підлягають застосуванню правові норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961-IV.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 27.2 ст. 27 цього Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 27.3 ст. 27 цього Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ч. 27.4 ст. 27 цього Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 36.1 ст. 36 цього Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ч.1 ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Відповідно до ч. 36.1 ст. 36 цього Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 гривень.

Щодо позовних вимог про стягнення страхового відшкодування у відповідності до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю фізичної особи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 27.3 ст. 27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» загальний розмір такого страхового відшкодування становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку (22.08.2020 року), і виплачується рівними частинами.

Таким чином загальний розмір страхового відшкодування у відповідності до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який мав бути виплачений позивачу відповідачем, становить 56676,00 грн. (з розрахунку 4723,00 грн. мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законодавством на день настання страхового випадку, помножити на 12).

Відповідач 18.11.2021р. провів виплату даного виду страхового відшкодування позивачу в розмірі 18 892,00 грн., в решті суми (37784,00 грн.) майнових вимог позивача не визнав, що підтверджується листом Страхової компанії «Інтер-Поліс» № 2288 від 18.11.2021 року та копією виписки по картковому рахунку від 30.12.2021 вих. №372, що не відповідає вимогам ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак є протиправним.

Щодо позовних вимог про стягнення страхового відшкодування у відповідності до ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 1200 Цивільного кодексу України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. Розмір відшкодування може бути збільшений законом.

Відповідно до ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Таким чином загальний розмір страхового відшкодування у відповідності до ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який мав бути виплачений позивачу відповідачем, не може бути меншим 170 028 грн. (з розрахунку 4723,00 грн. мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законодавством на день настання страхового випадку, помножити на 36).

Відповідно до ч.1 ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Однак разом з цим частина 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховик у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідач, як страховик, в даному виді страхового відшкодування майнових вимог позивача не визнав на суму 26704,00 грн. та визнав на суму 143324,00 грн., провівши розрахунок страхового відшкодування, виходячи не з мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законодавством на день настання страхового випадку (4723,00 грн.), а з середньомісячного доходу померлої ОСОБА_4 за попередній до настання події календарний рік (4539,67 грн.), що не відповідає вимогам ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак є протиправним.

Окрім цього, відповідач встановив графік виплати страхового відшкодування відповідно до ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з виплатою щомісячними платежами у розмірі 4539,67 грн. протягом 32 місяців, починаючи з листопада 2021р. (дата виплати 18.11.2021р.), останній платіж 2594,23 грн. у червні 2024р., що підтверджується копією листа Страхової компанії «Інтер-Поліс» № 2288 від 18.11.2021 року.

Виходячи з аналізу положень ч.1 ст.1202 ЦК України та частини 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можна зробити висновок про те, що відповідач може проводити відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, щомісячними платежами, однак повинен зробити це не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що відповідач проводив з особою, яка має право на отримання відшкодування (позивачем), узгодження розміру страхового відшкодування на виконання вимог частини 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також, як вбачається із копії виписки по картковому рахунку позивача від 30.12.2021 вих. №372 в 90-денний строк, визначений частиною 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як граничний, відповідачем було виплачено позивачу лише 4539,67 грн. страхового відшкодування даного виду. Також було проведено ще один платіж на аналогічну суму поза межами вказаного строку, а саме 06.12.2021 року.

Таким чином з належних до відшкодування позивачу 170 028 грн. по даному виду страхової виплати відповідач у визначений законом строк виплатив лише 4539,67 грн., відмова визнання майнових прав позивача на страхове відшкодування в розмірі 26704,00 грн. та розтермінування виплати страхового платежу після 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування суперечить вимогам закону.

Щодо позовних вимог про стягнення страхового відшкодування у відповідності до ст. 27.4 Закону - відшкодування витрат пов`язаних з встановлення надгробного пам`ятника, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, тобто в даному випадку 56676,00 грн. (з розрахунку 4723,00 грн. мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законодавством на день настання страхового випадку, помножити на 12).

Судом встановлено, що позивач здійснив витрати на поховання ОСОБА_1 , зокрема, на спорудження надгробного пам`ятника на суму 57800,00 грн., що підтверджується копіями товарного чеку № 1 від 13.03.2021 року, виданого ФОП ОСОБА_10 , та договору № 55 на виготовлення та встановлення надмогильної споруди від 13.03.2021 року. Позивач надав страховику документи, що підтверджують такі витрати, та завірену копію свідоцтва про смерть.

Відповідач не визнав майнових вимог позивача про відшкодування витрат, пов`язаних з встановлення надгробного пам`ятника, в будь-якому розмірі, що підтверджується копією листа Страхової компанії «Інтер-Поліс» № 2288 від 18.11.2021 року.

Таке невизнання майнових вимог позивача суперечить вимогам ч. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки враховуючи обмеження, встановлене ч. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач повинен був отримати страхове відшкодування витрат, пов`язаних з встановлення надгробного пам`ятника, на суму 56676,00 грн.

Разом з тим, відповідно до інформаційної довідки з бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України та копії полісу № AO875324 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200000,00 грн.

Відповідно до ч. 27.5 ст. 27 цього Закону відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Враховуючи все викладене вище, те, що без врахування страхового ліміту позивач мав би право на страхове відшкодування в загальному розмірі 283380,00 грн. (з розрахунку 56676,00 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, + 170028,00 грн. відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, + 56676,00 грн. відшкодування витрат, пов`язаних з встановленням надгробного пам`ятника,), те, що страховий ліміт в даному випадку становить 200000,00 грн., а відповідачем добровільно виплачено страхового відшкодування в загальному розмірі на 27971,34 грн., стягненню з відповідача в користь позивача підлягає страхове відшкодування в загальному розмірі 172028,66 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційних втрат судом встановлено наступне.

Відповідач отримав заяву позивача про виплату страхового відшкодування 20.08.2021 року, що підтверджується листом, відтак 90-денний строк, передбачений частиною 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та виплати такого чи прийняття вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, почався 21.08.2021 року, останнім днем цього строку було 18.11.2021 року.

В зазначений строк відповідачем було виплачено позивачу з загального розміру страхового відшкодування лише 23431,67 грн., що вбачається із копії виписки по картковому рахунку позивача від 30.12.2021 вих. №372 (також ще один платіж на суму 4539,67 грн. було проведено поза межами вказаного строку 06.12.2021 року).

Таким чином відповідач з власної вини прострочив виплату страхового відшкодування позивачу в частині, якій відповідає сумі 176568,33 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 18.11.2021 р. по 24.01.2022 р. 7 764, 15 грн., з яких: пеня - 5 732, 41 грн., відсотки річні - 972,33 грн., інфляційні втрати - 1 059, 41 грн.

Враховуючи викладене, те, що відповідач з власної вини прострочив в частині виплату страхового відшкодування позивачу, розрахунок пені, відсотків та інфляційних втрат, наданий позивачем є правильним, позовні вимог про стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційних втрат потрібно задовольнити.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в 9000,00 грн., виходячи з того, що йомузавдано моральну шкоди за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, оскільки позивач очікував на отримання страхового відшкодування вчасно та в повній мірі, адже грошові кошти йому потрібні для утримання неповнолітнього сина, а також інших трьох дітей, однак отримав часткову відмову від відповідача, відтак моральні страждання, які виникли внаслідок смерті дружини в ДТП, додатково поглибились внаслідок неотримання належного йому страхового відшкодування. Також позивач повинен був докласти додаткових зусиль для організації свого життя, та членів його сім`ї, був позбавлений можливості реалізовувати ряд своїх прав та звичок. Порушення прав позивача, завдало йому додаткового морально-психологічного дискомфорту. Позивач був змушений докласти додаткових зусиль та часу для збору документів для подання позову та залучення адвоката для надання правової допомоги.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачу, який зазнав душевні страждання, протиправними діями відповідача, які призвели до несвоєчасної виплати страхового відшкодування,було завдано моральну шкоду, яка перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із цими діями відповідача.

Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачем у зв`язку із несвоєчасною виплатою страхового відшкодування та недоотриманням такого, характер немайнових втрат позивача, стан його здоров`я та майновий стан відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити у розмірі 9 000 грн.

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди потрібно задовольнити повністю.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи повне задоволення позовних вимог, те, що позивач по даній справі отримав послуги з професійної правової допомоги, з відповідача в користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути 6000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, враховуючи те, що сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача необхідно стягнути 1947 грн. 92 коп. судового збору.

Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Керуючись статтями 1168, 1187, 1194 ЦК України, статтями 22, 27, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статтями 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії "ІНТЕР-ПОЛІС» (ідентифікаційний код за , юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії: НОМЕР_12 , виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 01 липня 1998 року, РНОКПП НОМЕР_13 ):

- страхове відшкодування (основний борг) в розмірі 172 028 (сто сімдесят дві тисячі двадцять вісім гривень) 66 коп.;

- пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 5 732 грн. (п`ять тисяч сімсот тридцять дві гривні) 41 коп., три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 972 грн. (дев`ятсот сімдесят дві гривні) 33 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 059 грн. (одна тисяча п`ятдесят дев`ять гривень) 41 коп.;

- моральну шкоду за несвоєчасну виплату у розмірі 9 000 грн. (дев`ять тисяч гривень) 00 коп.;

- понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. (шість тисяч гривень) 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії "ІНТЕР-ПОЛІС» (ідентифікаційний код за , юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69) судовий збір в розмірі 1947 грн. 92 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Дата складення повного тексту судового рішення 05 квітня 2022 року.

Головуючий Оприск З. Л.