Справа № 350/297/22
Номер провадження 2/350/232/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача, у якій просила розірвати шлюб укладений між ними, зареєстрований 18.09.2002 у виконавчому комітеті Грабівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківській області за актовим записом №7; неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживанні з нею; після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати.

В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітні діти. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На даний час вони не підтримують жодних відносин, а тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

У судове засідання позивачка не прибула, у позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує.

Відповідач у судове засідання також не прибув, подав до суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнає.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що буде відповідати вимогам ст.247 ч.2 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з такого.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , сторони зареєстрували шлюб 18.09.2002 у виконавчому комітеті Грабівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис №7. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачці присвоєно ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися такі стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, щоб суперечило його інтересам, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально, що підтверджено її заявою.

Разом з тим, суд враховує, що відповідач згоден на розірвання шлюбу з позивачкою, що підтверджено його заявою.

За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Вирішуючи вимогу позивачки про залишення неповнолітніх дітей на проживанні із нею, суд враховує наступне.

Від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 7).

Актом обстеження від 09.03.2022 (а.с. 8) підтверджено, що діти сторін проживають із позивачкою.

У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

Згідно з ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Крім цього, за правилом ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З огляду на вищенаведене, керуючись принципом рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, при цьому враховуючи інтереси дітей, а також те, позивачка просила залишити дітей на проживанні з нею, а відповідач про інше не заявляв, тому суд приходить до переконання про те, що найбільш доцільним буде визначити місце проживання неповнолітніх дітей сторін із їхньою матір`ю - ОСОБА_1 .

При цьому суд зазначає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків брати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачка просила залишити обране нею прізвище ОСОБА_1 , враховуючи її інтереси та керуючись вимогами законодавства України, суд вважає її вимогу підставною.

Питання судових витрат, пов`язаних з розглядом справи суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, зареєстрований 18.09.2002 у виконавчому комітеті Грабівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківській області за актовим записом №7 між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 - залишити ОСОБА_1 .

Неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1 .

Копію рішення направити в Рожнятівський районний відділ ДРАЦС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1002,40 (одна тисяча дві гривні сорок копійок) судових витрат по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Бейко