Провадження № 2/537/662/2022
Справа № 537/569/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2022 р.Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді Маханькова О.В.

з участю секретаря судового засідання Яворської А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Крюківського районного суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Крюківського районного суду м.Кременчука з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що позивач є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 травня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Сороколат І.М. за р.№ 2-408, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 грудня 2020року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В.. за р.№ 824.

У вказаному будинку серед зареєстрованих осіб значаться слідуючі особи:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невістка позивачки;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онука позивачки.

Однак відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проживають в житловому будинку близько 15 років не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивачі, ні інші члени сім`ї відповідачам не чинили.

Факт реєстрації відповідачів порушує її право на вільне розпорядження і користування майном. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачі не бажають. Факт відсутності за місцем реєстрації відповідачів понад один рік можуть підтвердити свідки, список яких буде надано до суду відповідно до чинного законодавства. Вважає що ОСОБА_4 ОСОБА_3 , втратили право користування житловим приміщенням у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, а тому вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідачі створюють перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явилася по невідомій суду причні.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не надали до суду пояснень про причини неявки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідачів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, вони не повідомили суд про причини неявки, ними не подано відзив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з позовної заяви позивач ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 травня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Сороколат І.М. за р.№ 2-408, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 грудня 2020року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В.. за р.№ 824.

У вказаному будинку серед зареєстрованих осіб значаться :

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невістка позивачки;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онука позивачки.

Однак відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проживають в житловому будинку близько 15 років не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачам не чинила.

Добровільно з реєстрації місця проживання не знімаються.

Крім того, оскільки, за вищевказаною адресою відповідачі зареєстровані, але фактично не проживають, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг,чим порушують його права як власника будинку, який не може вільно розпоряджатися своїм майном

На даний час відповідачі добровільно знятися з реєстрації місця проживання у будинку не бажають, спірним житловим приміщенням не користуються понад 1 рік без поважних причин, особистих речей відповідачів в будинку немає.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Конституція України у статті 3 декларує положення про те, що "Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави". Дане положення - одна з фундаментальних основ конституційного ладу України.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч. І ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч,2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин; а також / старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 177 ЖК України передбачено, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку а під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідачі не вчиняють дій, щодо самостійного зняття з реєстрації проживання , а тому позивачі вимушені звернутися до суду.

Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В контексті ст.15 ЦК України право на захист порушеного права виникає у особи в разі його порушення, а способи захисту порушеного права прямо передбачені ст.16 ЦК України.

Доводячи суду обґрунтованість заявлених вимог, представник позивача просить винести рішення про захист порушеного права позивачів, шляхом прийняття рішення про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання.

Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених у справі доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в суді знайшов підтвердження факт, що відповідачі не проживають в приміщенні більше1 року , а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, а спосіб захисту порушеного права цілком відповідає вимозі ст. 16 ЦК України.

На даний момент відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не прожива.ть більше 15 років в даному приміщенні,але добровільно знятися з реєстрації проживання не бажають, тобто своїми діями створюють перешкоди позивачу в користуванні житлом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.47,92 Конституції України ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81,141,263-266 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір за подання позову в сумі 992грн.40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення рішення .

Суддя: О.В. Маханьков

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29.03.2022 року.