Постанова

Іменем України

22 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 712/2183/12

провадження № 61-19261св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - Черкаська міська рада,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Крикуном Олександром Адамовичем, на ухвалу Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів: Василенко Л. І., Єльцова В. О., Нарушак Л. В. від 28 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року Черкаська міська рада звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно утриманих коштів, як орендної плати за користування земельною ділянкою.

У серпні 2021 року представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвокат Крикун О. А. заявив клопотання про продовження розгляду справи у порядку загального позовного провадження та просив суд поновити (продовжити) пропущений процесуальний строк для подання даного клопотання (заяви) та перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у цій справі.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 серпня 2021 року у задоволенні клопотання про продовження розгляду справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час відкриття провадження судом було прийнято до уваги категорію та складність даної справи, унаслідок чого її визнано малозначною та вирішено здійснювати розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, при цьому будь-які обставини, які б свідчили про зворотне, відсутні.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Крикуна О. А. на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 серпня 2021 року - повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскарження ухвал про відмову в задоволенні клопотання про продовження розгляду справи в порядку загального позовного провадження статтею 353 ЦПК України не передбачено.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У листопаді 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Крикун О. А. звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції повертаючи апеляційну скаргу не витребував матеріали справи і не перевірив наявність, або відсутність протокольної ухвали про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку. Указує, що судом відмовлено у задоволенні його клопотання повністю, як в частині поновлення строку, так і по суті. Зазначає, що ухвала суду першої інстанції підлягає апеляційному оскарженню відповідно до пункту 10 частини першої статті 353 ЦПК України.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У січня 2022 року Черкаська міська через засоби поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду із відзивом на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить в задоволенні зазначеної касаційної скарги відмовити. Зазначає, що судом апеляційної ухвали при винесенні оскаржуваної ухвали не було порушено вимог цивільного процесуального законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 712/2183/20 з Соснівського районного суду м. Черкаси.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частина перша статті 353 ЦПК України передбачає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду і вказаний перелік є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Оскарження ухвал про відмову в задоволенні клопотання про продовження розгляду справи в порядку загального позовного провадження статтею 353 ЦПК України не передбачено

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовим якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19).

Так, Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про продовження розгляду справи в порядку загального позовного провадження не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної скарги, якщо скаргу подану на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Тому встановивши, що представник ОСОБА_1 - адвокат Крикун О. А. подав апеляційну скаргу на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 серпня 2021 року, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність передбачених пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України підстав для повернення апеляційної скарги заявникові.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Крикуном Олександром Адамовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун