Справа № 161/4343/21 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П.
Провадження № 22-ц/802/384/22 Категорія: 37 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство " Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Страхова компанія «Перша» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позов мотивує тим, що між ПрАТ Страхова компанія "Перша" та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06-53.03.18.00003 від 17.05.2018 року, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки Skoda , р.н. НОМЕР_1 . Вказує, що 26.12.2018 року в м. Луцьк по вул. Винниченка, 11 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Skoda , н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки Grand Cheroke , н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого було пошкоджено застрахований транспортний засіб. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2019 року винним у даній ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем, як страховиком, на підставі договору добровільного страхування, і за цим договором позивач виплатив потерпілій особі 95 104,82 грн. На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ "НАСК "ОРАНТА", яка сплатила на користь позивача страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту, в розмірі 63 909,41 грн. Після чого позивач отримав залишок в розмірі: 95 104,82 - 63 909,41 = 31 195,41. Даний залишок відшкодовується безпосередньо винуватцем ДТП, тобто відповідачем.

Просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 31 195,41 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2021 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов страхової компанії задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5 ст.268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у є 30 березня 2022 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що належним відповідачем у даній справі є саме ПАТ "НАСК "Оранта", яке в межах страхового ліміту має виплати позивачу, пред`явлені до стягнення кошти.

Однак такі висновки суду є помилковими та зроблені з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 26.12.2019 року, о 12 год. 30 хв., в м. Луцьку по вул. Винниченка, 11, керуючи автомобілем Grand Cheroke , р.н. НОМЕР_2 , при виїзді з вулиці С. Бандери на нерегульованому перехресті з вул. Винниченка, не надав переваги в русі транспортному засобу Skoda , р.н. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення, чим порушив вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказані обставини встановлені постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2019 року у справі № 161/231/19, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а отже додатковому доказуванню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , станом на день ДТП була застрахована на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №06-53.03.18.00003 від 17.05.2018 року у ПАТ «Страхова компанія «Перша» . Страхова сума за даним договором становила 418 000,00 грн.

15.01.2019 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на замовлення ПрАТ СК "Перша" було складено звіт №2018/3851 оцінки транспортного засобу та визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SKODA SUPERB рн НОМЕР_1 112564,75 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 64909.41 грн. ( а.с.17-27)

ПАТ "Страхова компанія "Перша" на підставі вказаного звіту та відповідно до умов укладеного договору добровільного страхування було визначено розмір страхового відшкодування який підлягав виплаті ОСОБА_4 в сумі 95104,82 грн. ( а.с. 7-8). Відповідно до платіжного доручення 87800,27 грн було отримано ОСОБА_2 та 7304.55 грн зараховано як страховий платіж за договором страхування № 06-53.03.18.00003 від 17.05.2018 року ( а.с. 5-6)

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Grand Cheroke , р.н. р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , на час ДТП була застрахована у ПАТ "НАСК "ОРАНТА" відповідно до полісу №АК/ 9873829, який був чинним на дату ДТП, з лімітом відповідальності 100 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну.

ПАТ "НАСК "ОРАНТА" у позасудовому порядку сплатило позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 63 909,41 грн (витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу транспортного засобу за мінусом 1 000 грн франшизи ).

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

У деліктному зобов`язанні право вимоги до винної особи у особи, що відшкодувала шкоду потерпілому, виникає у порядку ст. 1191 ЦК України.

В даному випадку застосуванню підлягають положення ст. 27 ЗУ країни "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, на яку послався суд першої при ухваленні оскаржуваного рішення, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та 27 ЗУ "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність .

При цьому, у цій справі судом було установлено, що позивач не звертався до страховика відповідача і не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, а відразу пред`явив вимогу до відповідача.

У справі, що переглядається, судом не було враховано, що ПрАТ "СК "Перша" зверталася до страховика відповідача, яке виплатило позивачу страхове відшкодування, а саме: витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу транспортного засобу у розмірі 63909,41 грн.

Звертаючись до суду з позовом ПрАТ «СК «Перша» вказувало, що невідшкодованою залишається різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 31195,41 грн, яку просило стягнути із відповідача, як завдавача шкоди.

Так, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ " Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У ст. 3 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 ЗУкраїни Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ).

Згідно зі статтею 6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, ПАТ «НАСК «Оранта» за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" .

Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик відповідача (ПАТ «НАСК «Оранта») за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 29, 32 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092).

Якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу .

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-760цс15.

З матеріалів справи вбачається, що страховиком відповідача - ПАТ «НАСК «Оранта» було виконано обов`язок згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 9873829 та виплачено страхове відшкодування у розмірі, визначеному ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , тобто витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу за мінусом 1000 гривень франшизи, що передбачена п. 5 Полісу ( а.с 58).

Оскільки розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди у зв`язку з встановленням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку, тобто відповідачем.

За таких обставин з відповідача в користь позивач необхідно стягнути 31195,41 грн. ( 95104,82 грн. - 63909,41 грн.)

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову .

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

У зв`язку із задоволенням позову з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Перша» підлягають стягненню судовий збір: за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 3405 грн, а всього 5675 грн.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на відшкодування завданої матеріальної шкоди 31195 грн (тридцять одну тисячу сто дев`яносто п`ять) гривень 41 копійку та судові витрати у розмірі 5675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: