Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 березня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 25.01.2019 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-165217, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на суму 60 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 55,99 % річних на термін до 24.01.2024 року. Відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за цим договором та допустив виникнення заборгованості, яка станом на 26.10.2021 року становить 94480 грн. 30 коп., що і просить позивач стягнути з відповідача, та стягнути судові витрати по справі: судовий збір в сумі 2270,00 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 9448,03 грн..

Ухвалою судді від 19.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження, призначено справу до розгляду.

Позивач не направив в судове засідання свого представника, в позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника позивача, не заперечив заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання 22.02.2022 року та 24.03.2022 року відповідач повторно не з`явилася, про день та час судового засідання був особисто повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не подав.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.01.2019 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-165217, відповідно до якого позивач зобов`язувався надати у власність відповідача грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до умов договору, позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит на суму суму 60 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 55,99 % річних , на термін до 24.01.2024 року, на поточні потреби. (а.с.16-21).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Відповідач сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 55,99 % річних.

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору за надання послуг Позичальник сплачує Банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору.

Пунктом 4.5 Договору визначено реальну річну процентну ставку 72,82 % річних.

Пунктом 6.1. Договору Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього.

Відповідно до п.6.9 Договору визначено, що Банк у випадках передбачених п.3.3 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника.

Відповідно до п. 6.10 договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9 договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно п.п. 3.3.2, 3.3.3 договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку.

Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне виконання (просточення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання.

З метою досудового врегулювання спору та керуючись умовами договору, позивач зазначає, що 15.01.2021 року звертався до відповідача з повідомленням-вимогою, і вимагав погашення простроченої заборгованості за договором та ОСОБА_1 отримав 18.09.2021 року досудову вимогу, але не вчинив жодних дій спрямованих на погашення заборгованості, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку відповідача б/н за період з 25.01.2019 року по 26.10.2021 року. (а.с.10-14).

Позивач зазначає, що відповідач порушив умови договору та, станом на 26.10.2021 р., має заборгованість в сумі 94480,30 грн., з яких: 53810,86 грн.- сума заборгованості за кредитом; 40669,44 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором № CL-165217 від 25.01.2019 року (а.с. 6).

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, підписання договору № CL- 165217 від 25.01.2019 року свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови данного договору зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами.

Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором.

Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок Позичальника повернути позику частнами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має проаво вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому віповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановленим є те, що 15.09.2021 року відповідачу було направлено і вручено повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту за договором, та заборгованість не була погашена (а.с.24-26).

Таким чином, суд вважає, що підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з відповідача 94480 грн. 30 коп., що включає тіло кредиту, відсотки.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат, то суд приходить до висновку, що не підлягають до стягнення з відповідача на користь АТ «Кредобанк» судові витрати по справі, які складаються з коштів за надану позивачу правову допомогу на загальну суму 9448,03 грн., оскільки дана вимога не обґрунтована та не доведена.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Так, згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В Договорі про надання правової допомоги від 11.02.2019 р. не встановлено розміру винагороди адвоката та порядок здійснення оплати, відсутній орієнтований розрахунок суми судових витрат, неідентифіковано, що витрати на професійну правничу допомогу згідно наданої копії договору стосуються підготовки саме даної справи, не подано детального опису робіт /наданих послуг/, підтвердження оплати. Договір про надання правової допомоги укладено за два роки до звернення позивача в суд з даним позовом і через 22 днів після укладення між сторонами кредитного договору (а.с.37-38).

Також, відсутні дані про явку представника позивача до суду. Натомість, матеріали справи містять заяву від позивача про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. Стороною позивача не надано жодного доказу понесених витрат на правничу допомогу, їхнього розміру.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19448,03 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі сумі 2270,00 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 110.11.2021 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 599, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 19, 141, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» ( ) суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 94480 грн. 30 коп. (дев`яносто чотири тисячі чотириста вісімдесят гривень тридцять копійок) та 2270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) - кошти по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Киїського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивач: Акціонерне товариства «Кредобанк», /місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78, /.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), /місце реєстації та проживання: АДРЕСА_1 /.

Повний текст рішення виготовлений 25.03.2022року.

СуддяО. Я. Ярмола