Справа № 308/2252/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородської районної державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна.

Позов мотивовано тим, що позивачка отримала у спадщину 1/3 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Ужгородського РНО Петах Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 436.

При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було встановлено наявність у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно архівного запису про накладення заборони за реєстраційним номером 3899713, який внесений 17.10.2006 року Ужгородською районною державною нотаріальною конторою згідно повідомлення б/н від 03.09.1981 року Колгоспом імені Калініна на житловий будинок у АДРЕСА_1 .

Також вказує, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 згідно витягу зазначений громадянин ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що, ОСОБА_2 ніколи не був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , не був зареєстрований у даному будинку, а був зареєстрований та проживав у будинку АДРЕСА_2 .

На час звернення до суду з відповідним позовом громадянин ОСОБА_2 помер, власником житлового будинку АДРЕСА_2 є його син - ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.10.2015 року Ужгородською районною державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 3-995.

Також позивачка зазначає, що колгосп імені Калініна, Ужгородського району ліквідований, правонаступники відсутні, що позбавляє позивача на залучення його стороною по справі.

Позивачка, вважає, що відповідний запис саме по будинку № 25 внесений відповідачем помилково, відповідний запис повинен був стосуватися будинку АДРЕСА_2 , в якому проживав та був зареєстрований померлий ОСОБА_2 .

Факт реєстрації померлого ОСОБА_2 саме у будинку № 15 підтверджується довідкою, виданою Коритнянською сільською радою Ужгородського району від 28.02.2020 року.

Також позивачка вказує, що на даний час вона позбавлена можливості подальшого розпорядження належним їй на праві приватної власності майном - 1/3 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 , зокрема її відчуження у встановлений законом спосіб, внаслідок наявності заборони, за зобов`язаннями осіб, які на момент реєстрації за позивачем права власності не мали жодного відношення до вказаного майна, а тому змушена була звернутися з відповідним позовом до суду.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву у якій просив розглянути справу без участі позивача та її представника та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. У матеріалах справи наявна заява завідувача Ужгородської районної державної нотаріальної контори про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 отримала у спадщину 1/3 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Ужгородського РНО Петах Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 436.

При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було встановлено наявність у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно архівного запису про накладення заборони на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 3899713 від 17.10.2006 року, накладений Ужгородською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 03.09.1981 року Колгоспу імені Калініна (архівний номер: 2859329LVOV35, архівний дата: 20.06.2001 року, 11.09.1981 року, № реєстра: 434064-206, внутрішній номер 3901СЕ3527F2402C6B41, коментарій: 53-25/81)..

На час звернення до суду з відповідним позовом громадянин ОСОБА_2 помер, власником житлового будинку АДРЕСА_2 є його син - ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.10.2015 року Ужгородською районною державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 3-995.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 239579152 від 31.12.2020 року, що міститься у матеріалах справи, зокрема відповідно до інформації, що міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено, що власником будинку АДРЕСА_2 є громадянин ОСОБА_2 , хоча іншими доказами, які знаходяться у матеріалах справи, а саме копією свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане приватним нотаріусом Ужгородського РНО Петах Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 436 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 201921288 від 26.02.2020 року підтверджується той факт, що власником вказаного будинку є позивачка по справі ОСОБА_1 , а також двоє інших співвласників, серед яких ОСОБА_3 не зазначений.

Інших доказів, які б підтверджували факт перебування у власності померлого ОСОБА_2 саме житлового будинку АДРЕСА_2 матеріали справи не містять.

Разом з тим, відповідно до довідки, яка видана Коритнянською сільською радою Ужгородського району від 28.02.2020 року та яка міститься у матеріалах справи підтверджується факт реєстрації місця проживання померлого ОСОБА_2 у іншому будинку на тій же вулиці, а саме будинку № 15 , що на думку суду, дає підстави стверджувати про помилковість запису про обтяження будинку під АДРЕСА_2

Також судом констатовано факт ліквідації колгоспу імені Калініна, Ужгородського району та відсутність правонаступників, що позбавляє суд можливості залучити їх третьою особою по справі із зазначенням відповідної позиції з приводу позовних вимог по даній справі.

У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном

Частина 1 ст. 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п.4 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

А тому враховуючи, що обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 3899713 від 17.10.2006 року, накладене Ужгородською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 03.09.1981 року Колгоспу імені Калініна порушує права позивачки щодо розпорядження належним їй майном, а також те, що підстав для накладення вказаного обтяження на належне позивачу майно, судом не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають до задоволення.

Керуючись, ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 274, 279, 352-353 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зняти обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 3899713 від 17.10.2006 року, накладений Ужгородською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 03.09.1981 року Колгоспу імені Калініна (архівний номер: НОМЕР_1 , архівний дата: 20.06.2001 року, 11.09.1981 року, № реєстра: 434064-206, внутрішній номер 3901СЕ3527F2402C6B41, коментарій: 53-25/81).

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук