Ухвала

31 березня 2022 року

місто Київ

справа № 359/924/20

провадження № 61-20230ск21

Верховний Суд, діючи у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., дослідив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Куницький Віталій Васильович, про визнання недійсними свідоцтв про право власності та свідоцтв про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на частку у праві на домоволодіння та земельну ділянку, визнання права власності на об`єкти нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 у січні 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Куницький В. В., у якому просила визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видані на ім`я ОСОБА_1 ; визнати недійсними свідоцтва про право власності, видані на ім`я ОСОБА_2 ; скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку в спадковому домоволодінні та 1/2 частку в земельній ділянці; визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0, 162 га, з кадастровим номером :03:006:0101 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану на АДРЕСА_1

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 19 травня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області відмовив у задоволенні позову.

Постановою від 21 вересня 2021 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 09 грудня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.

Заявник 22 лютого 2022 року із застосуванням засобів електронного зв`язку надіслала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, надала докази ознайомлення 10 листопада 2021 року із повним текстом копії постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року; надала заяву про необхідність відстрочення сплати судового збору.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначив таке:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваному рішенні застосували норму права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі

№ 6-2710цс15, у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 1311/832/12 (провадження № 61-6409св18), від 12 листопада 2018 року у справі № 753/6139/14-ц (провадження № 61-27342св18), від 12 червня 2019 року у справі № 409/1959/15-ц (провадження № 61-14257св18), від 24 квітня 2020 року у справі № 622/999/16-ц (провадження

№ 61-1260св19), від 12 серпня 2020 року у справі № 626/4/17 (провадження № 61-29004св18);

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій не повністю дослідили обставини у справі, які мають значення для вирішення справи.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначила ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, пункті 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕНЬ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

У касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної та беззаперечної потреби у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішення суду апеляційної інстанції, не повідомив ризики ймовірності настання негативних наслідків із наданням доказів на підтвердження таких обставин, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

ІV. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року.

Усуваючи недоліки касаційної скарги заявник додала копію клопотання про ознайомлення з матеріалами справі, зі змісту якої стає зрозумілим, що 10 листопада 2021 року її представник ознайомився із повним текстом постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої наведеної статті учасник справи, якому копію повного судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії такого судового рішення.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Отже, аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження зазначеного рішення, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

V. ПІДСТАВИ ДЛЯ ВІДСТРОЧЕННЯ СПЛАТИ СУДОВОГО ЗБОРУ

У заяві про усунення недоліків заявник просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Обґрунтовуючи вимогу про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати заявник просить врахувати її майновий стан, а саме те, що вона є студенткою, єдиним доходом є аліменти, які виплачує ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, § 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, § 111).

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною третьою статті 136 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, ураховуючи відомості про майновий стан заявника, Верховний Суд встановив наявність підстав для відстрочення сплати судового збору щодо вимог немайнового характеру до закінчення касаційного розгляду.

VІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Бориспільського районного суду Київської області цивільну справу № 359/924/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Куницький Віталій Васильович, про визнання недійсними свідоцтв про право власності та свідоцтв про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на частку у праві на домоволодіння та земельну ділянку, визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

У задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року відмовити

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за поданою касаційною скаргою до закінчення касаційного розгляду.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник