Справа №155/43/22
Провадження №2/155/156/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2022 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Санакоєва Д.Т. при секретарі судового засідання Федонюк О.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Берестечківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та надання права на завершення приватизації земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача Берестечківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та право на завершення приватизації та реєстрації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га та площею 0,10 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Смолявської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 05.05.1996 року №7 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га та площею 0,10 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Смолявської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 05.05.1996 року №7 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 був її син - ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину після смерті матері, однак не оформив своїх спадкових справ. Позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за законом четвертої черги, оскільки проживала з ним однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. За життя спадкодавці не встигли зареєструвати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та виготовити правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Оскільки правовстановлюючих документів на вказане вище майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, то остання просила визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами та право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняв ОСОБА_3 , однак не оформив своїх спадкових прав.

Представник відповідача - Берестечківської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява міського голови Берестечківської міської ради про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахування того, що до суду надійшла заява від відповідача, у якій вона зазначає, що заявлений позов визнає повністю, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Відповідно до витягу з погосподарської книги №3 за 2020 рік Смолявської сільської ради (а.с.18), по особовому рахунку № НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями та спорудами належить ОСОБА_2 і знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Із виписки з рішення Смолявської сільської ради народних депутатів від 05.05.1996 року №7 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» вбачається, що ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га та для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,10 га (а.с.22).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Смолявською сільською радою Горохівського району Волинської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Смолява Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина (а.с.9).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1, ч.2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1229 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.ч.1-3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його матір`ю є ОСОБА_2 .

Із довідки виконавчого комітету Берестечківської міської ради №458 від 14.09.2016 вбачається, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом спільного проживання в АДРЕСА_1 .

Матеріалами спадкової справи №44/2017, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 стверджується, що окрім ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у користуванні селянської спілки ім. Л.Українки, с.Смолява Горохівського району Волинської області.

Із інформаційної довідки зі спадкового реєстру заповітів №46685388, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою вбачається, що заповіт ОСОБА_2 не посвідчувався.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 був єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за законом першої черги, який прийняв спадщину після смерті матері, однак не оформив своїх спадкових прав на майно.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Смолява Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина (а.с.8).

Згідно довідки виконавчого комітету Берестечківської міської ради №345 від 14.09.2021 року (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_3 з 2014 року до 01.07.2020 року проживав із дружиною ОСОБА_1 без укладення шлюбу, яка проживала без реєстрації в його господарстві та продовжує проживати до цього часу. Мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті в шлюбі не перебувала. Єдиним спадкоємцем після її смерті за законом є ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 04.08.2021 року, яке не змінено на не скасовано, набрало законної сили 03.09.2021 року (а.с.15-17), встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 2014 року по час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матеріалами спадкової справи №189/2020, заведеної приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу після смерті ОСОБА_3 стверджується, що крім ОСОБА_1 , із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається із земельної ділянки площею 1,6250 га, кадастровий номер :01:001:1095 та земельної ділянки площею 1,7509 га, кадастровий номер: :00:001:0227.

Із інформаційної довідки зі спадкового реєстру заповітів № 62052364, виданої приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу вбачається, що заповіт ОСОБА_3 не посвідчувався.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом четвертої черги, яка відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , вбачається, що даний будинок загальною площею 63,6 кв.м., житлова площа становить 49,7 кв.м., допоміжна - 13,9 кв.м. На території цієї садиби знаходяться, крім будинку, ще й хлів, погріб з шийкою, колодязь.

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Голодевич Г.С. від 30 грудня 2021 року (а.с.19), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та неприватизовані земельні ділянки, що належали спадкодавцю ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що спадкоємець не подав документи в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення.

За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавця ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, що належала його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не оформив своїх спадкових прав на майно, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення та визнає за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , а також право на завершення приватизації та реєстрації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га та площею 0,10 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, які були передані безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Смолявської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 05.05.1996 року №7 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 200, ч.4 ст.206, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1218, 1222, 1223, 1235, 1264, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, розділом X "Перехідні положення" ЗК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Берестечківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та надання права на завершення приватизації земельних ділянок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом четвертої черги, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якої прийняв її син ОСОБА_3 , однак не оформив своїх спадкових прав.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не оформив своїх спадкових прав, право на завершення приватизації та реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га та площею 0,10 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, які були передані безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Смолявської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 05.05.1996 року №7 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 04.04.2022 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв