Ухвала

Іменем України

01 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 357/9184/18

провадження № 61-2610ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (далі - ТОВ «Олійникова Слобода») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» (далі - ТОВ Агрокомплекс «Узин»), державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради Мироненко Ю. Ю., у якому просило суд визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,4 га з кадастровим номером :01:004:0010; скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер 40137224 від 15 березня 2018 року 18:04:26 та припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку площею 2,4 га з кадастровим номером :01:004:0010, яке виникло на підставі Договору оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з указаним рішенням, ТОВ «Олійникова Слобода» подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, а також змінити розподіл судових витрат, стягнувши солідарно з відповідачів понесені апелянтом судові витрати у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 29 519, 17 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено у вказаній справі нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,4 га з кадастровим номером :01:004:0010.

Скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права -права оренди, індексний номер 40137224 від 15 березня 2018 року 18:04:26 та припинено право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку площею 2,4 га з кадастровим номером :01:004:0010, яке виникло на підставі договору оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» на ТОВ «Олійникова Слобода» понесені у справі судові витрати по 27 386, 56 грн з кожного.

У жовтні 2021 року представник ТОВ Агрокомплекс «Узин» -Миколюк М. Д. звернувся до Київського апеляційного суду з заявою, у якій просив переглянути постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року за нововиявленими обставинами, скасувати постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу ТОВ «Олійникова Слобода» залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року у справі №357/9184/18 залишити без змін, стягнути з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ТОВ Агрокомплекс «Узин» понесені витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції в сумі 37 286, 00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року заяву ТОВ Агрокомплекс «Узин», подану представником Миколюком М. Д., про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року залишено без задоволення.

17 лютого 2022 року ТОВ Агрокомплекс «Узин» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року у вищевказаній справі.

Вимоги касаційної скарги заявник обґрунтовує порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження в справі № 357/9440/20 та зупинено дію постанови Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року до закінчення касаційного провадження. Таким чином, на думку заявника, зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року в справі № 357/9440/20 є наслідком того, що указана постанова не породжує жодних юридичних наслідків для справи № 357/9184/18, за результатами розгляду якої Київським апеляційним судом було винесено постанову від 22 вересня 2021 року.

Заявник вказує, що Київський апеляційний суд в постанові від 22 вересня 2021 року зазначив про те, що в матеріалах справи наявна копія постанови Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року в справі № 357/9440/20, якою скасовано рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року та прийнято нову постанову, якою позов ТОВ «Олійникова Слобода» про визнання незаконним і скасування наказу задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 727/5 від 15 березня 2018 року. Отже, оскільки ТОВ «Олійникова Слобода» відмовлено в позові саме з підстав скасування державної реєстрації його права оренди спірної земельної ділянки, а постановою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 357/9440/20 було скасовано зазначений наказ Міністерства юстиції України № 727/5 від 15 березня 2018 року, то вказані обставини є підставою для скасування судового рішення відповідно до частини другої статті 376 ЦПК України.

Як стверджує заявник, апеляційний суд під час постановлення ухвали від 02 лютого 2022 року в справі № 357/9184/18 повинен був вирішити питання стосовно того, чи могло зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року в справі № 357/9440/20 спростувати факт, покладений в основу постанови Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року в справі № 357/9184/18, та вплинути на висновок суду під час її ухвалення так, що якби про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року в справі № 357/9440/20 було відомо особам в справі № 357/9184/18, то зміст судового рішення був би іншим.

ТОВ Агрокомплекс «Узин» вважає, що зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року в справі № 357/9440/20 є нововиявленою обставиною в справі № 357/9184/18, так як указана обставина не була встановлена судом апеляційної інстанції та не могла бути відома заявнику на час розгляду справи в апеляційному суді, оскільки в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала Верховного Суду від 20 вересня 2021 року в справі № 357/9440/20 була оприлюднена 24 вересня 2021 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Постановляючи ухвалу від 02 лютого 2022 року, апеляційний суд правильно встановив, що постанова Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року в справі № 357/9440/20, якою скасовано наказ Міністерства юстиції України № 727/5 від 15 березня 2018 року, на день розгляду заяви ТОВ Агрокомплекс «Узин» про перегляд постанови за нововиявленими обставинами не скасована касаційною інстанцією, а сама по собі наявність касаційного провадження та зупинення дії постанови в справі № 357/9440/20 не є нововиявленою обставиною та підставою для скасування постанови Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року в даній справі.

Суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку з огляду на те, що доводи ТОВ Агрокомплекс «Узин» стосовно дати набрання законної сили постановою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року в справі № 357/9440/20 є помилковими та не ґрунтуються на вимогах статті 384 ЦПК України, відповідно до якої постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Установивши, що зупинення дії постанови апеляційного суду не впливає на набрання нею чинності та наведена заявником обставина не є нововиявленою в розумінні статті 423 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення без задоволення заяви ТОВ Агрокомплекс «Узин» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Оскільки правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко