ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7081/21
Провадження № 2/210/612/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 квітня 2022 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Скотар Р.Є.,

за участі секретаря судового засідання: Хмельницької Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі Відповідач)про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса (а.с. 1-3).

Позов пред`явлено за правилами альтернативної підсудності - за місцем виконання виконавчого напису (частина 12 статті 28 ЦПК України).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 07 грудня 2022 року визначено головуючого - суддю Скотар Р.Є.

Ухвалою судді 10 грудня 2021 року позов залишено без руху (а.с. 23).

Ухвалою судді 28 грудня 2021 року позов прийнято в провадження, визначено проводити розгляд справи без виклику сторін (а.с. 24).

На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідач ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надав відзив на позовну заяву (а.с.27-33).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 27.12.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. був вчинений виконавчий напис № 6901, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 002-26503-051010 від 05.10.2010 року на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Постановою від 11.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. було відкрите виконавче провадження № 64470408 з примусового виконання виконавчого напису. В рамках зазначеного виконавчого провадження було примусово стягнуто із заробітної плати позивача 10149,14 гривень, з яких 9095,42 гривні на користь відповідача, а решта, у розмірі 1053,72 гривні на користь приватного виконавця.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2021 року у справі № 210/2161/21 позов ОСОБА_1 задоволено, виконавчий напис № 6901 визнано таким, що не підлягає виконанню. Постановою приватного виконавця виконавче провадження № 64470408 було закрите. Грошові кошти у розмірі 2558,18 гривень були повернуті приватним виконавцем позивачу на рахунок ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку з чим, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7590,96 гривень.

Також просить суд судові витрати покласти на відповідача. Документальне підтвердження судових витрат позивача буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі, в обґрунтування посилається на те, що згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 3521 за 07.05.2020 року 24.01.2022 року відповідача, яка підтверджує надходження грошових коштів від позивача на розрахунковий рахунок ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в таких розмірах: 31.03.2021 року 1632,50 грн., 28.04.2021 року 4904,74 грн. Всього з позивача було стягнуто та відраховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 002-26503-051010 від 05.10.2010 року 6537,24 грн., а тому вимоги позивача у стягненні з ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми 7590,96 грн. є надуманими та такими, що не підлягають задоволенню.

Короткий виклад обставин справи, встановлених судом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексія Анатолійовича, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 6901, вчинений 27 грудня 2020 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 26720,23 грн. (двадцять шість тисяч сімсот двадцять гривень двадцять три копійки) на підставі договору №002-26503-051010 про відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 05.10.2010р. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати які складаються з вартості професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 6000 грн. (шість тисяч гривень). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень (а.с.5-9).

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексія Анатолійовича від 18 серпня 2021 року, виконавче провадження № 64470408 закінчене, припинено чинність арешту, накладеного на грошові кошти боржника, які було арештовано постановою ВП № 64470408 від 11.02.2021 року (а.с.13-14).

Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексія Анатолійовича від 18 листопада 2021 року № 26297, на користь стягувача за виконавчим документом перераховано - 6537,24 грн. основної винагороди приватного виконавця 653,72 грн., витрат виконавчого провадження 400,00 грн. (а.с.11-12).

Відповідно до довідки, складеної ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», за період з 01.01.2021 року по 30.04.2021 року із заробітної плати ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Шаган О.А., згідно виконавчого листа було перераховано 10149,14 гривень (а.с.10).

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частини другої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17).

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17).

Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 334/2517/16-ц та від 13 січня 2021 року у справі № 539/3403/17).

Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 січня 2021 у справі № 910/16334/19.

Статтею 1215 ЦК України визначено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

Підставою стягнення коштів з позивача, був виконавчий напис нотаріуса, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, тобто кошти були стягнуті, а не добровільно внесенні в рахунок погашення заборгованості.

Підстава набуття коштів ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за виконавчим написом відпала і сам факт існування зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором, не є підставою примусового стягнення з нього коштів без рішення суду або діючого виконавчого напису нотаріуса.

Висновки за результатами розгляду матеріалів справи

На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому є підстави для повернення відповідачем грошових коштів позивачу на підставі ст.1212 ЦК України, сплачених за спірним виконавчим написом.

Як вбачається з матеріалів справи, в рахунок погашення боргу по виконавчому напису № 6901 від 27.12.2020 року із доходу позивача, який він отримував у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» утримано 10149,14 грн. за виконавчим написом нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає до виконання.

Факт утримання підтверджується довідкою фінансового директора головного бухгалтера ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яка є належним і допустимим доказом.

Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексія Анатолійовича від 18 листопада 2021 року № 26297, грошові кошти у розмірі 2558,18 грн. повернуті боржнику на рахунок ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Доводи відповідача про те, що на його користь утримана менша сума жодними доказами не підтверджено, а отже доводи позивача не спростовані, тому вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми у розмірі 7590,96 грн. (10149,14 грн. 2558,18 грн. = 7590,96 грн.) підлягає задоволенню.

Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса.

Що стосується розподілу судових витрат.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною (постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі 755/9215/15-ц).

Як вбачається із матеріалів справи спільно із позовною заявою до матеріалів справи долучено Договір про надання правової допомоги від 23 листопада 2021 року, укладений між адвокатом Гореліковим Максимом Миколайовичем та ОСОБА_1 та Додаткова угода від 23.11.2021 року (а.с. 15-18).

Розділом 1 даної Додаткової угоди сторонами обумовлено, що остаточний розмір гонорару за надання правничої допомоги складає 5000,00 грн., яка буде здійснена адвокату протягом п`яти робочих днів після ухвалення рішення суду.

Від відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу не надходило.

Враховуючи викладене, у зв`язку із задоволенням позову, враховуючи відсутність клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню із відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , а саме в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч гривень).

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за подання позову, вказані витрати мають бути стягненні з відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79-82, 141, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 6901 від 27 грудня 2020 року, в сумі 7590,96 грн. (сім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень дев`яносто шість копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , витрати на документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 01 квітня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 );

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30).

Суддя: Р. Є. Скотар