Справа № 159/3146/20
Провадження № 6/159/8/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

встановив:

У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною заявою та просила скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , здійснену державним реєстратором виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області Рабко С. А., а також припинити право власності ОСОБА_3 на вищевказаний житловий будинок, відновивши право власності попереднього власника ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2020 року задоволено позов ОСОБА_3 , в порядку поділу майна подружжя і виділено у власність ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 131 382 грн; виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль марки Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 622 640 грн, а також причіп автомобільний моделі TA HO V0, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 35 244 грн, а всього майна на загальну суму 657 884 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 різницю вартості часток у вказаному спільному сумісному майні подружжя у сумі 263 251 грн та 3 943 грн судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 02.12.2021 року рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2020 року було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 .

Разом з тим, на момент прийняття постанови апеляційним судом рішення суду першої інстанції вже було виконане. Апеляційним судом питання про поворот виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2020 року не вирішувалось.

Враховуючи наведене, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просила заяву задовольнити.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулася до суду з клопотання про розгляд заяви про поворот виконання рішення суду у її відсутності.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд заяви про поворот виконання рішення суду у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 року №13- рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного заявником, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права. Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2020 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та проведено поділ майна подружжя, виділено у власність ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 131 382 грн; виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль марки Mitsubishi Pajero Wagon , д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 622 640 грн та причіп автомобільний моделі ТА НО V0, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 35 244 грн, а всього майна на загальну суму 657 884 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 різницю вартості часток у вказаному вище спільному сумісному майні подружжя в сумі 263 251 грн, а також 3 943 грн судових витрат, а всього 267 194 грн.

На підставі зазначеного рішення суду 04.03.2021 року ОСОБА_3 зареєструвала право власності на спірний будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Разом з тим, постановою Волинського апеляційного суду від 02.12.2021 року скасовано рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2020 року в цій справі та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду із заявою про поворот виконання рішення, представник ОСОБА_1 просила вирішити питання про поворот виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2020 року шляхом скасування державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_3 та припинення її права власності на вказану нерухомість.

Порядок внесення відомостей до Державного реєстру прав закріплений у ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020 року, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено в новій редакції.

Так, відповідно до частини третьої вказаної статті відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом наведеної правової норми в чинній редакції, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Викладене дає підстави для висновку про те, що такого способу захисту порушених речових прав, як скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, вказаний Закон не передбачає.

Згідно з пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, у разі скасування рішення суду, на підставі якого проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасуванню підлягає також і рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно. При цьому, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації таких прав.

З огляду на зазначене, належним та ефективним способом захисту порушених прав заявника ОСОБА_1 є звернення до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Оскільки діючим законодавством України не передбачена можливість здійснення повороту виконання рішення шляхом скасування державної реєстрації права власності на майно та припинення права власності на нього та задоволення таких вимог не призведе до поновлення порушених прав заявника, відсутні правові підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2020 року.

На підставі наведеного та керуючись статтями 13, 247, 260, 261, 268, 353, 444, ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано без її проголошення 08 квітня 2022 року.

Головуючий: В.О.Лесик