справа №176/289/22
провадження №2/176/311/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

за участю секретаря судових засідань Петренко Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Брагіна Дмитра Олександровича подану в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Ріальто, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Брагін Д.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати виконавчий напис № 25500 від 14.12.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 19000 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування посилались на те, що не укладав кредитного договору з відповідачем та грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. не отримував. На початку січня 2022 року позивачу на його адресу було направлено поштовим зв`язком постанову про відкриття виконачого провадження від 22.12.2021 року щодо стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в сумі 19 000 грн. Також, бухгалтер товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ТАБАКО» на початку січня 2022 року повідомила позивачу про надходження постанови від 04.01.2022 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника по виконавчому провадженню №67971210 і що на підставі даного документа з нього буде стягуватись кожного місяця частка заробітної плати доки заборгованість перед відповідачем не буде погашена в повному обсязі. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №67971210 після отримання відповіді на адвокатський запит та документами, на підставі яких це провадження було відкрито, вважає, що виконавчий напис №25500 від 14.12.2021 року вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і як наслідок на сьогодні наявне неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості на користь відповідача. Позивач не отримував вимогу про досудове врегулювання спору ні письмової вимоги про повернення боргу, що свідчить про спірність суми боргу та змушує позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 31 січня 2022 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Крім того, ухвалою суду від 31 січня 2022 року для забезпечення позовних вимог у справі за позовом адвоката Брагіна Дмитра Олександровича поданого в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Ріальто, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 67971210 від 22.12.2021 року, яке було відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичем на підставі виконавчого напису № 25500 від 14.12.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.

22.02.2022 року від ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Наведені позивачем доводи в обґрунтування позовної заяви не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів. Крім того, відповідач звертає увагу суду на постанову Верховного Суду у складі суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року, якою рішення суду першої та апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишено без змін. Також відповідач у своєму відзиві просив суд при розгляді справи встановити на підставі первинних підтверджуючих документів (кредитного договору, розрахунку заборгованості, чеків) суму заборгованості позивача. Відповідач зазначив, що надані ним додатки до відзиву підтверджують безспірність суми заборгованості за договором №7-1 від 27.06.2021 року та законність дій щодо стягнення заборгованості на підставі Виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 14.12.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №25500.

Письмових пояснень від третіх осіб до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування та спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису, вчиненого 14 грудня 2021 року, Сазоновою Оленою Миколаївною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.199 року №1172, запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО», невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору №7-1 від 27.06.2021 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО» та ОСОБА_1 , строк платежу за якими настав 27.07.2021 року. Нотаріус запропонував задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО», стягнувши з ОСОБА_1 за період з 27.07.2021 року по 01.12.2021 року включно у розмірі: 5000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13300 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення цього виконавчого напису стягнено плати згідно статті 31 Закону України «Про нотаріат». Загальна заборгованість становить 19000 грн. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №25500. (а.с.11)

За вищезазначеним виконавчим написом 22.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67971210. (а.с.9)

Постановою від 04.01.2022 року приватного виконавця Куземченка А.С. звернуто стягнення на заробітну плату позивача. (а.с.10).

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 14.12.2021 року у нотаріуса взагалі були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 14.12.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Суду не надано доказів з яких можливо було б встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, оскільки якщо боржник не був належним чином повідомлений про таку вимогу, це є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 13.10.2021 року по справі № 554/6777/17.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Посилання відповідача на практику Верховного суду, викладену у постанові від 24.06.2020 року по справі №333/7373/17 суд не приймає до уваги, оскільки у випадку викладеному у даній постанові, принаймі було доведено факт належного направлення й отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, чого не було доведено у даній справі.

Крім того, доводити факт укладення кредитного договору з позивачем, існування кредитної заборгованості саме в такому розмірі та факт хоча б часткового погашення заборгованості позивачем, в даному випадку, лежить саме на відповідачеві, оскільки позивач у своєму позові зазначив, що ніяких кредитних договорів він з відповідачем не укладав взагалі.

Щодо клопотання відповідача встановити на підставі первинних підтверджуючих документів (кредитного договору, розрахунку заборгованості, чеків) суму заборгованості позивача, хоча це не є предметом спору, однак хотілось би зазначити наступне.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

Разом з тим, п.6,7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів.

Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Відповідно до ч.1, 2 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Згідно з ч. 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

З огляду на кредитний договір №7-1 від 27.06.2021 суд приходить до висновку, що при його укладанні не дотримано вищезазначених вимог ЗУ «Про електронну комерцію». Останній навіть не підписано автором, принаймі не вказано у п.6 яким чином директор ОСОБА_2 підписав даний договір. Копія чеку про перерахування коштів не містить реквізитів отримувача суми 5000 грн., розрахунок заборгованості не є первинним документом, в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Крім того внутрішніми правилами надання грошових коштів у позику, які додані відповідачем до відзиву передбачено перед укладанням договору заповнення бажаючим отримати кредит заявки та після укладення договору отримання графіку розрахунків, чого відповідачем надано не було.

Також ні з договору, ні з правил, ні зі статуту відповідача взагалі незрозуміло, яким чином відповідач ідентифікує, що особа, яка ввела Прізвище, ім`я та по-батькові, паспортні дані, ідентифікаційний код, номер картки, номер телефону на який надійшов одноразовий ідентифікатор для підпису в особистий кабінет, який створюється на сайті Товариства є дійсним володільцем цих особистих даних.

Таким чином відповідачем взагалі не доведено, як факту укладання з позивачем кредитного договору, перерахування коштів на його рахунок так і факту існування безспірної заборгованості позивача перед відповідачем на момент звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі: 992,40 грн. - сплачених позивачем при звернені з позовом до суду та 496,20 грн. - за подання заяви про забезпечення позову (а.с.1,2).

На підставі викладеного, враховуючи вимоги Закону України «Про нотаріат», постанову Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, керуючись ст.ст. 4,12,13,76-80,81,211, 247, 258-259,263-265,268,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Ріальто, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №25500, вчинений Сазоновою Оленою Миколаївною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14 грудня 2021 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО», ідентифікаційний код юридичної особи 43492595 у розмірі 19000 грн. за кредитним договором №7-1 від 27.06.2021 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО», ідентифікаційний код юридичної особи 43492595, юридична адреса: бульвар Вацлава Гавела, б. 4, корпус 28, м. Київ, 03124 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати, понесені останнім у розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн., 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області: В.В. КУЧМА