Постанова

Іменем України

30 березня 2022 року

м. Київ

справа № 264/4703/18

провадження № 61-14733св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Запоріжвогнетрив»,

третя особа - Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 22 квітня 2021 року у складі судді Литвиненко Н. В. та постанову Донецького апеляційного суду від 20 липня 2021 року у складі колегії суддів: Зайцевої С. А., Лісового О. О., Пономарьової О. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (далі - ПрАТ «Запоріжвогнетрив»), третя особа - Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» (далі - профспілкова організація «Народна солідарність», профспілкова організація), про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позов, вказував, що з 31 грудня 2016 року працював вогнетривником, зайнятим на гарячих роботах, 5 розряду в бригаді з ремонту коксових батарей ПрАТ «МК «Азовсталь», дільниця з обслуговування коксодоменного виробництва, цех з коксодомених вогнетривних робіт управління сервісних робіт ПрАТ «Запоріжвогнетрив».

З 24 листопада 2017 року є членом профспілкової організації «Народна солідарність».

04 червня 2018 року позивач одержав інвалідність ІІІ групи.

26 липня 2018 року відповідач видав наказ № 228 про його звільнення згідно

з пунктом 2 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі -КЗпП України) з підстав виявленої невідповідності робітника займаній посаді або виконуваній роботі у результаті стану здоров`я, яке перешкоджає виконанню такої роботи, оскільки він отримав інвалідність.

Із цим наказом позивач не згоден, вважає, що наказ видано з порушенням статті 43 Конституції України, а саме його права на працю.

У позові вказує, що в порушення статті 170 КЗпП України роботодавець не надав йому легшої роботи, не запропонував йому роботу, яка б відповідала його стану здоров`я чи іншу підходящу роботу.

Також зазначає, що він є членом профспілкової організації, про що повідомляв відповідача, але той усупереч статті 43 КЗпП України звільнив його без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої він є.

Посилаючись на викладене, просив суд визнати неправомірним та скасувати наказ від 26 липня 2018 року № 228, поновити його на роботі, стягнути

з ПрАТ «Запоріжвогнетрив» заробітну плату за весь час вимушеного прогулу,

а також 48 867,85 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 22 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 20 липня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з доведеності факту об`єктивної неможливості ОСОБА_1 за станом здоров`я виконувати передбачені трудовим договором обов`язки вогнегнетривника 5 розряду.

Підставою для звільнення позивача згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України є стан його здоров`я, що унеможливлює продовження роботи

за його професією, і це підтверджено довідкою Медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) від 04 червня 2018 року серії АВ № 0920123, про

що зазначено в наказі від 26 липня 2018 року № 228 про звільнення.

Суд дійшов висновку про дотримання роботодавцем встановленої законом процедури звільнення позивача з роботи згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України та відсутності порушень трудових прав позивача.

Оскільки позовні вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є похідними від позовної вимоги про визнання наказу про звільнення неправомірним та його скасування, суд вважав їх необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У серпні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,

в якій просив скасувати рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 20 липня 2021 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вважає, що підставою для скасування наказу про звільнення є та обставина,

що його звільнено без погодження з профспілковим комітетом. Зазначає, що йому не протипоказана праця вогнетривником на гарячих роботах і він не має протипоказань для роботи за станом здоров`я.

Вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та зазначає,

що суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 226/1664/18 (провадження

№ 61-6930св19).

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ «Запоріжвогнетрив» зазначає, що доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів. Указує, що професійна спілка, членом якої є позивач, не є профспілкою підприємства, а тому одержання роботодавцем її згоди на звільнення працівника законом не передбачено.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 264/4703/18, витребувано справу з Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що відповідно до наказу від 05 березня 2014 року № 60 ОСОБА_1 прийнятий на роботу до ПАТ «Запоріжвогнетрив» на посаду вогнетривника, зайнятого на гарячих роботах, 5 розряду бригади з ремонту коксових батарей ПАТ «МК «Азовсталь» дільниці № 2 з ремонту металургійних печей цеху

з ремонту промислового устаткування.

Наказом від 10 травня 2016 року № 343 ПАТ «Запоріжвогнетрив» перейменовано в ПрАТ «Запоріжвогнетрив».

31 грудня 2016 року ОСОБА_1 переведено вогнетривником, зайнятим

на гарячих роботах, 5 розряду бригади з ремонту коксових батарей ПрАТ «МК «Азовсталь», дільниця з обслуговування коксодоменного виробництва цеху

з коксодоменних вогнетривних робіт управління сервісних робіт.

Згідно з наказом від 26 січня 2018 року № 81 Управління сервісних робіт перейменовано в Сервісний центр (м. Маріуполь).

Із 06 лютого 2018 року до 10 липня 2018 року позивач був відсутній на роботі,

в тому числі й у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю.

Довідкою МСЕК від 04 червня 2018 року серії АВ № 0920123 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням з 01 червня 2018 року до 01 червня 2019 року.

Висновок про умови та характер праці: протипоказані важка фізична праця, вимушене положення тіла, тривала хода, переохолодження.

Розпорядженням по Сервісному центру (м. Маріуполь) від 11 липня 2018 року

№ 454 ОСОБА_1 відсторонено від роботи після його тривалої відсутності

на роботі у період з 06 лютого 2018 року до 10 липня 2018 року для проходження позачергового інструктажу з питань охорони праці та перевірки знань

із збереженням середнього заробітку.

Розпорядженням по Сервісному центру (м. Маріуполь) від 18 липня 2018 року

№ 464 на підставі довідки МСЕК АВ № 0920123, виданої ОСОБА_1 , його відсторонено з 18 липня 2018 року до вирішення питання щодо раціонального працевлаштування.

ОСОБА_1 ознайомлено з вакансіями, що існували станом на 18 липня

2018 року, та повідомлено, що у разі відмови від вакансій профспілковому комітету, що діє на підприємстві, будуть направлені документи щодо надання згоди на розірвання трудового договору згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України.

З розпорядженнями ОСОБА_1 ознайомився 13 та 18 липня 2018 року.

18 та 19 липня 2018 року позивачеві пропонувались наявні на підприємстві вакансії, з переліком яких позивач ознайомився, про що поставив власноручний підпис на переліках від 18 та від 19 липня 2018 року.

Від підпису актів щодо пропозиції вакантних посад позивач відмовився, про

що складено акти про відмову від підпису цих актів від 19 та від 20 липня

2018 року

Згідно з інформацією з Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 64 (далі - довідник), Будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи, який затверджено наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 21 лютого 2000 року № 32, вогнетривник 5 розряду виконує складні роботи під час вогнетривкої кладки.

У довіднику викладені приклади робіт, які виконує вогнетривник 5 розряду,

а саме: кладка стін регенераторів зі звичайної та фасонної вогнетривкої цегли; перекриття регенераторів та коксових камер; насадок регенераторів

та повітронагрівників. Футерування дверей та стояків. Кладка криволінійних стін, склепінь та арок печей з глиняної звичайної та термоізоляційної цегли. Кладка

з вогнетривкої цегли робочих подів, склепінь та арок печей з товщиною швів

до 2 мм. Футерування повітро- та газопроводів вогнетривкою цеглою. Вогнетривке набивання подів та запалювальних поясів. Монтаж збірних елементів конструкцій промислових печей з жаростійких блоків. Установлювання складної чавунної гарнітури у котлах. Забивання вуглецевої маси у шви та зазори між вуглецевими блоками. Укладання вирівнювального шару з вуглецевої маси. Заливання під дно поду доменної печі жаростійкого розчину або вуглецевої пасти. Торкретування вогнетривкими речовинами внутрішньої поверхні (крім реакторів). Конструктивне тесання фасонних вогнетривких виробів по площині вручну. Механізоване обробляння вогнетривкої цегли та вуглецевих блоків. Улаштовування горизонтальних та вертикальних температурних швів. Укладання бетонних сумішей у місце пережиму топки,

на пояси кріплення труб екранів (котлів), у місця сполучення. Нанесення ущільнювальної обмазки і набивних мас.

Посадовою інструкцією ДІ № 117 вогнетривника, зайнятого

на гарячих роботах 5 розряду, дільниці з обслуговування коксодоменного виробництва бригади з ремонту коксових батарей, введеною в дію 01 квітня 2017 року та з якою 17 липня 2017 року ознайомлено позивача, встановлено,

що такий робітник повинен виконувати роботи з підготовки до ремонтів теплових агрегатів (заготівля вогнетривів і інших матеріалів, установка механізмів, очищення робочих місць від відходів, металевого скрапу). Робити розбирання зношеної вогнетривкої кладки, розробку монолітних масивів і шлаку металургійних печей і інших теплових агрегатів. Робити підготовку рукавів

і шпурів у вогнетривкій кладці, металевих «козлах» для руйнування

їх за допомогою пневмоінструменту. Робити прибирання шлаку, лому вогнетривів і відходів з регенераторів, піднасадочних пристроїв і інших елементів металургійних печей і теплових агрегатів. Робити відбірку і сортування вогнетривкої цеглини і лому, для повторного використання у вогнетривкій кладці і для відправки споживачеві, для вторинної переробки. Робити вогнетривку

і будівельну кладку і її ущільнення на усіх елементах металургійних печей

і теплових агрегатах. Робити гарячі і холодні ремонти елементів коксових батарей. Робити торкретування, керамічне наплавлення дефектів кладки коксових батарей. Робити тесання вогнетривкої цеглини. Здійснювати ремонт елементів опалубок і рештівок, монтаж і демонтаж малої механізації. роботах, пов`язаних з технологічним процесом.

Відповідно до атестації робочого місця та Карти умов праці по професії «вогнетривник, зайнятий на гарячих роботах» на вогнетривка у процесі роботи впливають несприятливі показники мікроклімату (температура зовнішнього повітря нижче гранично допустимих значень, під час роботи на відкритому просторі); важкість праці (складається з динамічної роботи та статистичного навантаження); робоча поза (вимушені нахили тулуба понад 30 градусів складають до 315 разів за зміну, при нормі 100 нахилів; знаходження

в нахиленому положенні, понад 30 градусів, складають 38 %, більш як 25 % робочого часу за зміну).

ПрАТ «Запоріжвогнетрив» проведено атестацією робочого місця позивача

та згідно Картки умов праці по професії робоче місце вогнетривника, зайнятого на гарячих роботах, є робочим місцем з особливо тяжкими умовами роботи.

22 липня 2018 року відповідач звернувся до виборного органу первинної Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України

на ПрАТ «Запоріжвогнетрив», яка діє на підприємстві, для надання згоди

на розірвання трудового договору з позивачем згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок погіршення стану здоров`я, яке перешкоджає продовженню цієї роботи.

Листом від 24 липня 2018 року № 23 первинна профспілка трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України

на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» повідомила роботодавця, що ОСОБА_1

не є членом первинної організації цієї профспілки.

Відповідно до наказу від 26 липня 2018 року № 228 ОСОБА_1 звільнено

із займаної посади у зв`язку з виявленням невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яке перешкоджає

її продовженню, згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 06 вересня 2021 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Частиною другою статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених, зокрема у пункті 2 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

При розгляді справ про звільнення за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано

за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 170 КЗпП України працівників, які потребують за станом здоров`я надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку.

При переведенні за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу

за працівниками зберігається попередній середній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення, а у випадках, передбачених законодавством України, попередній середній заробіток зберігається на весь час виконання нижчеоплачуваної роботи або надається матеріальне забезпечення

за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Згідно з частиною третьою статті 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відмова в укладенні трудового договору або

в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення інваліда на іншу роботу без його згоди з мотивів інвалідності не допускається,

за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності

чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я інвалідів.

Отже, до обставин, що підлягають встановленню судом при розгляді спору, предметом якого правомірність звільнення згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України, є такі обставини: 1) чи виявлена невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок такого стану здоров`я, що перешкоджають продовженню даної роботи; 2) чи може працівник належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я; 3) чи пропонував роботодавець переведення працівникові за його згодою на легшу роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку; 4) чи є згода виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), що діє

на підприємстві.

Суд установив, що згідно з висновком МСЕК від 04 червня 2018 року серія

АВ № 0920123 ОСОБА_1 протипоказані важка фізична праця, вимушене положення тіла, тривала хода, переохолодження та виконувана ним робота йому протипоказана; згідно з атестацією робочого місця позивача та згідно з Карткою умов праці за професією, робоче місце вогнетривника, зайнятого на гарячих роботах, є робочим місцем з особливо тяжкими умовами роботи; ОСОБА_1 запропонований значний перелік посад на вибір, на переведення на які він

не надав згоди, ОСОБА_1 не є членом первинної профспілкової організації (профспілкового представника), що діє на підприємстві.

Отже, висновок судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову

є обґрунтованим.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що позивача звільнено без отримання на це згоди профспілкової організації, членом якої він є, слід зауважити таке.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Вільної профспілки працівників метрополітенів України щодо офіційного тлумачення поняття «професійна спілка, що діє на підприємстві, в установі, організації», використаного в абзаці шостому частини першої статті 43-1 КЗпП України (справа про профспілку, що діє на підприємстві) від 29 жовтня 1998 року № 14-рп/98 вирішено, що поняттям «професійна спілка, що діє на підприємстві,

в установі, організації», яке вживається в абзаці шостому частини першої статті 43-1 КЗпП України, охоплюється будь-яка професійна спілка (профспілкова організація), яка відповідно до Конституції та законів України утворена

на підприємстві, в установі, організації на основі вільного вибору її членів

з метою захисту їх трудових і соціально-економічних прав та інтересів, незалежно від того, чи є така професійна спілка стороною колективного договору, угоди.

Професійні спілки, які діють на одному й тому ж підприємстві, в установі, організації, мають рівні права і є рівними перед законом. Питання про надання згоди на розірвання трудового договору з працівником у передбачених законом випадках і порядку вирішує професійна спілка, яка діє на підприємстві,

в установі, організації, членом якої є працівник.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України.

Позивач не надав доказів того, що Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»

є професійною спілкою, яка діє на ПрАТ «Запоріжвогнетрив».

ПрАТ «Запоріжвогнетрив» зазначає, що на підприємстві діє інша професійна спілка - первинна організація профспілки трудящих металургійної

і гірничодобувної промисловості України на «Запоріжвогнетрив».

Натомість представник Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»

з метою реалізації статутних цілей захищав інтереси позивача в суді

та представляв інтереси позивача у спорі з підприємством.

Переоцінка вказаних доводів касаційним судом недопустима, що передбачено статтею 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може вдаватись

в переоцінку доказів, оскільки встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є прерогативою судів першої

й апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки такі судові рішення

є законними та обґрунтованими, прийняті з дотриманням вимог процесуального та матеріального закону, а доводи касаційної скарги висновків судів

не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 22 квітня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 20 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун
М. Є. Червинська