Провадження № 2/344/1491/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

з участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

21.12.2021 представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.12.2009 у розмірі 18165, 69 грн. станом на 02.09.2021. В обґрунтування вимог зазначив, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

08.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.12.2019. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Однак взятих на себе кредитних зобов`язань відповідач не виконав, тому станом на 02.09.2021 утворилася заборгованість, що становить 18 165, 69 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

18.01.2022 відповідачем подано відзив, у якому просить у позові відмовити. В обґрунтування такого зазначає, що позивач не надав до суду жодних доказів про існування заборгованості. Не погоджується із зазначеними позивачем сумами та вважає їх надуманими. Копія заяви-анкети позичальника є лише пропозицією укласти. Додатково слід зазначити, що у вказаній анкеті відсутні будь-які умови, які є істотними для кредитного зобов`язання.

У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. У випадку неявки у судове засідання відповідача, АТ «Універсал Банк» не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення судом.

З довідки про рух коштів, отриманої з її особистого кабінету Монобанку, вбачається, що кредитний ліміт становить 5 000 грн. Будь-яких повідомлень про зміну кредитного ліміту в електронному вигляді на її номер телефону не надходило, як і не було повідомлено про таке в інший спосіб.

За даними про рух коштів по рахунку, за період з 01.12.2019 по 13.01.2022, відкритому на її ім`я, 23.12.2019 на її рахунок двома платівками поступили кошти по 8000 грн., всього 16 000 грн., як поповнення картки від ПриватБанк.

Вона вважала, що дані кошти надійшли від батька її дітей, тому зняла як аліменти, надавши попередньо йому номер такої картки.

На вказаній картці були також її особисті кошти в сумі 564,75 грн., всього станом на 22.12.2019 ( напередодні поступлення на рахунок переказу двома платежами від Приватбанк на загальну суму 16 000 грн., які через 1 та 4 дні намагався скасувати) на її кратці заборгованості не було, залишок коштів складав 5564,71 грн., що чітко видно з долученої до відзиву копії довідки про рух коштів по картці Монобанк за період з 01.12.2019 по 13.01.2022.

Звертає увагу, що з того ж, наведеного вище розрахунку - 24 та 27 грудня 2021 року, ПриватБанком скасовано раніше здійснені перекази, відповідно на суму 7888,86 грн. та 8000 грн., які не зрозуміло, на яких підставах відразу перейшли у заборгованість по кредиту на них Монобанк почав неправомірно нараховувати відсотки.

До цього часу вона добровільно користувалась кредитним коштами та будь-якої заборгованості не допускала.

16 000 грн. зараховані 23.12.2019 на рахунок було визначено як « сума погашення за наданим кредитом», що вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, саме з цієї дати розпочинається розрахунок, який позивач долучив до позову. Коли їй стало відомо, що гроші у сумі 16 000 грн. не були аліментами, то Монобанк уже зарахував таку суму в заборгованість та нараховував на неї відсотки.

Припускаючи, що такі зараховані помилково, вона намагалась частинами їх повернути, сімома платежами вона переказала Монобанку кошти на загальну суму 8 900 грн. Проте, позивач продовжував нараховувати на ці кошти відсотки, на її звернення припинити нараховувати на ці кошти відсотки не реагує. У зв`язки з чим вона припинила їх нараховувати.

Про зловживання з боку банку свідчить також той факт, що у довідці про руху коштів, яка долучена та сформована нею автоматично у особистому кабінеті Монобанк на її ім`я міститься нарахування судових витрат від 30.11.2021 в розмірі, сплаченому при зверненні до суду, що становить 2270 грн., яка автоматично поповнила її заборгованість перед банком.

Будь-яких підстав збільшувати кредитний ліміт у позивача не було і він цього не робив.

25.01.2022 надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якого зокрема зазначено, що боржник не зверталася до банку з непогодженням про зміну Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживача споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодилась.

Відповідно до виписки про руху коштів на рахунку баланс на кінець період складає ( мінус) 13 165, 69 грн., тобто заборгованість становить 18 165, 59 грн., така заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 5 000 грн. та суми овердрафту ( мінусу по картці), яка становить 13 165, 69 грн. Овердрафт в сумі 13 165, 69 грн. виник у зв`язку з тим, що якщо на рахунку клієнта не вистачає коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсотками до погашення, по неустойці. Банк надає кредит згідно із договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної у такому пункті заборгованості, а саме : відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифів.

Відповідно до п. 5.20 розділу 2 Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту.

Базова процентна ставка на місяць 3,2 %. У випадку якщо божник не сплачує щомісячні платежі, тобто має прострочену заборгованість, нараховується процентна збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,4% у місяць. Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснювала операції з поповнення банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 22 347,86 грн., витрат - 40 513, 55 грн. Отже сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 18 165, 69 грн. ( 40 513,55 - 22 347,86 + 18 165, 69 грн.).

17.02.2022 надійшло заперечення на відповідь на відзив ( а.с. 79-80). В обґрунтування такого зазначено, що будь-яких повідомлень про зміну кредитного ліміту у електронному вигляді на її телефон не приходило. Поповнення двома платежами коштів по 8000 грн. від ПриватБанку вона вважала аліментами, які надійшли від батька її дітей. Будь -яких підстав збільшувати її ліміт не було потреби. На картці були також її особисті кошти в сумі 564 грн.

Звертає увагу, що 24 та 27 грудня 2021 ПриватБанком скасовано раніше здійсненні перекази у сумі 7888,86 грн. та 8000 грн., які з незрозумілих їй підстав перейшли у заборгованість по кредиту та на них Монобанк неправомірно почав нараховувати відсотки.

Коли їй стало відомо, що гроші у сум 16 000 грн. не були аліментами, то Монобанк зарахував таку суму в заборгованість та нарахував на неї відсотки.

Припускаючи, що кошти перераховані помилково, вона частинами намагалась їх повернути, сімома платівками, вона переказала Монобанку кошти на загальну суму 8900 грн.. Проте Монобанк продовжував нараховувати їй відсотки, на її звернення зупинити неправомірні нарахування не реагує.

07.03.2022 надійшли письмові пояснення на заперечення, де зокрема, зазначено, що відповідачем було використано грошових коштів за 23.12.2019 на загальну суму 21 444,69 грн. Відповідно до виписки 24.12.2019 о 06:15:18 та 27.12.2019 о 06:49:32 відбулось скасування ( повернення ) зарахованих коштів у сумі 16 000 грн., які відповідачем були вже використані та не повернуті на момент скасування операції. Банк врахував витрати, які відбулись 23.12.2019 у рахунок кредитних коштів ( а.с. 85-86).

Представник позивача просив про розгляд справи без його участі ( а.с. 31).

Відповідач позову не визнала, подала заява про розгляд справи без її участі, у позові просила відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

08.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.12.2019 (а.с. 6).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Крім того, в анкеті-заяві ОСОБА_1 зазначила, що просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у банку. Вона засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її даних згідно з договором. Також визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (а.с.11).

Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з довідкою від 21.01.2022 АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 встановлено 08.12.2019 за вказаною карткою встановлено кредитний ліміт у сумі 5 000 грн. ( а.с. 70).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 08.12.2019, станом на 02.09.2021 заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 18 165,69 грн. такий розпочато з 19.12.2021 на суму 16 000 грн. ( а.с. 5).

Згідно з інформацією щодо руху коштів по картці, що надана позивачем станом на 21.01.2022 : 08.12.2019, залишок після операції - 3772,68; 16.12.2019 - 5 000 грн.; 21.12.2019 - залишок після операції становить 620,83 грн.; 22.12.2019 із зазначенням PrivatBank - залишок після операції становить 8 620,83 грн.; 22.12.2019 - залишок становить 5 564,71 грн.; 22.12.2019 після операції від PrivatBank двома платежами по 8 000 грн. - залишок після операції становить - 21 564, 71 грн.; 23.12.2019 відбулось зняття 13 000 грн. на картку НОМЕР_2 ,- залишок після операції - 8 307,71 грн. та 8 187, 69 грн. із сумою комісії 187,69 грн., де залишок після операції становив - 120,02 грн., 24 та 27.12.2019 відбулось скасування операції PrivatBank на суму 7 888,86 грн. та 8 000 грн., де залишок після операції - за мінусом 15 768,84 грн.

Перше списання відсотків відбулось 01.02.2020 за січень у сумі 1690,88 грн. та 01.02.2020 за прострочення кредиту - 50 грн., залишок після операції - 17 393 грн.; 19.02.2020 через термінал ІВОХ відбулось поповнення на 2000 грн., залишок після операції за мінусом 15 343 грн..

01.03.2020 - списання відсотків за лютий у сумі 1 082,77 грн., залишок після операції - 16 425,77 грн., 01.04.2020 - списання відсотків за березень в сумі 696,88 грн. - за мінусом 17 122,65 грн.

Надалі має місце поповнення і одночасне зняття коштів від monobank на таку ж суму 1017,15 грн. поповнення 30.03.2020, та 01.07.2020 на суму 671,29 грн., списання відсотків. Зокрема, востаннє списання відсотків має місце 01.08.2020 за липень у сумі 776, 86 грн., де залишок після операції за мінусом 19 665,69 грн. 04.11.2020, 22.12.2020, 13.01.2021, 19.02.2021, 22.05.2021 відбулось поповнення картки на загальну суму 6 500 грн. Залишок після операції станом на 25.05.2021 становить за мінусом 13 165,69 грн.

Разом з тим, слід виокремити, що мало місце списання відсотків : 01.02.2020 за січень у сумі 1 690 грн.; 01.03.2020 за лютий у сумі 1082,77 грн., 01.04.2020 за березень у сумі 696,88 грн., за квітень 01.05.2020 у сумі 696,30 грн., за травень 01.06.2020 - 740 грн., за червень 01.07.2020 - 729 грн., 01.08.2020 - за липень 776,86 грн., тобто на загальну суму - 6 411, 81 грн..

До матеріалів справи не долучено жодних доказів укладення, погодження між позивачем та відповідачем та АТ КБ «ПриватБанк» певних умов; не доведено, що кошти у загальній сумі 16 000 грн., які були перераховані відповідачу 23.12.2019, і які були списані 24.12.2019 та 27.12.2019 надійшли помилково, і як наслідок були надані та списані в користь АТ КБ «ПриватБанк», як помилково зараховані. Позивачем не підтверджено, що відповідач був обізнаний із порядком списання коштів, зарахування таких у борг, нарахування на такі відсотків. Позивачем не обґрунтовано, на якій підставі з карткового рахунку відповідача в період із 23.12.2019 по 01.08.2020, та зокрема 23.12.2019, 24.12.2019, 27.12.2019 списувались кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором по програмі monobank.

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, позивач надав суду Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи; рух коштів по картці від 21.01.2022, який не відповідає руху коштів по картці, наданий відповідачем станом на 16.01.2022, де 30.11.2021 нараховано заборгованість у сумі 2 270 грн. як судові витрати, за підсумком якої залишок заборгованості становить 15 425,69 грн.

Відтак, станом на 22.12.2019 у відповідачки не існувала заборгованості, натомість був надлишок коштів, тобто 5 564,71 грн., враховуючи кредитний ліміт у сумі 5 564,71 грн. Після чого, 23.12.2019 позивач використовує картку у «MagazinMriya» на суму 257 грн.; у відповідача залишається 5 307,71 грн. Поміж тим, лише здійснюються вже загадані операції із АТ КБ «ПриватБанк», та списання відсотків банком.

Так, враховуючи 16 000 грн., як надходження, + 5 307,71 грн., ( існуючі кошти на карті) у сукупності надходження складають 21 307,71 грн. також станом на 23.12.2019.

Після чого, відбувається зняття коштів на загальну суму 21 187, 69 грн. ( двома платежами 13 000 грн. та 8 187,69 грн. 23.12.2019, позивач розпочала користуватись кредитними коштами, оскільки така сума поглинула і кредитний ліміт). У свою чергу різницею між 16 000 грн. як невідомими находженнями АК КБ « ПриватБанк» та операцією із переказом вказаної суми, залишок коштів, без врахування нарахованих відсотків становить 120,02 грн., станом на 27.12.2019.

19.02.2020 має місце поповнення картки на 2 000 грн. 28.05.2020 - на 400 грн. 04.11.2020 - на 2 500 грн.; 22.12.2020- 1000 грн., 13.01.2021 - 1000 грн., 19.02.2021 - на 1000 грн., 22.05.2021 - 1000 грн. Тобто, у період з 22.12.2019 відбулось поповнення картки позивачки на загальну суму 9 020,02 грн..

Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 263 ЦК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У рішеннях Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 202/10128/14-ц (ЄДРСРУ № 71807586), 01.02.2018 у справі № 758/7327/14-ц (ЄДРСРУ № 72044195) та від 12.02. 2018 у справі № 592/2386/16-ц (ЄДРСРУ № 72199299) досліджувалися питання щодо стягнення з банківської установи на користь споживача (позивача) безпідставно списаних коштів з карткового рахунку.

У вказаних рішеннях Верховний Суд вказував на те, що задовольняючи позов споживача суд має враховувати положення статей 1068, 1071, 1072, 1073 ЦК України, статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пункту 9 розділу ІV Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, та діяти на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені.

Крім того, згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг, що відповідає й вимогам статей 76, 81 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, законодавцем визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, звертаючись до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості в сумі 181 65,69 грн. за кредитним договором б/н від 08.12.2019 станом на 02.09.2021, позивачем не надано належних та допустимих доказів існування у відповідача вказаної заборгованості перед АТ « Універсал Банк».

Що стосується, скасування операцій АТ КБ « ПриватБанк» щодо коштів на суму 16 000 грн. 24 та 27.12.2019, і які як вказує сам Банк письмових поясненнях на заперечення, врахував як витрати, які відбулись 23.12.2019 у рахунок кредитних коштів ( а.с. 85-86), то права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 січня 2020 року у справі №161/17945/18 (провадження № 14-599цс19) дійшла висновку, що у відповідності до частини першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог, слід відмовити за їх безпідставністю.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, витрати позивача по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 12, 13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 279, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У позові Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «monobank» б/н від 08.12.2019 в розмірі 18 165,69 грн. ( вісімнадцяти тисяч сто шістдесят п`ять гривень 69 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. ( двох тисяч двісті сімдесят гривень) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 04.04.2022.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН