Справа №150/99/22
Провадження №2-о/150/7/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року с.Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Короленко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дружківська міська територіальна громада Краматорського району Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , матір`ю якого є заявник ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Заявником як спадкоємцем майна сина за заповітом було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке включає право на земельну частку (пай) в КСП «Костянтинівське», яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ДН №0237680. Однак, при виготовлені даного сертифікату було допущено помилку в написані прізвища власника, а саме зазначено як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ». Дані обставини стали причиною неможливості подальшого оформлення спадщини, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 21.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Заявник в судове засідання не з`явилась, натомість в прохальній частині заяви просить провести розгляд справи у її відсутність.

Заінтересована особа явку представника в судове засідання не забезпечила, відзиву на позов не подала, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду даної цивільної справи.

З`ясувавши позицію заявника, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , матір`ю якого згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , являється заявник ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Як вбачається з вище наведених документів, прізвище спадкодавця зазначається як « ОСОБА_4 ».

Заявником як спадкоємцем майна сина за заповітом було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ННС №201380, яка складається з права на земельну частку (пай) в КСП «Костянтинівський» с. Артемівка Костянтинівського району Донецької області, в розмірі 3,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яке належало спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ДН №0237680, виданого Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області 01 листопада 2000 року та зареєстрованого в Книгу реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01 листопада 2000 року за №9879 (а.с.6).

Однак, згідно сертифікату серії ДН №0237680, виданого Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області 01 листопада 2000 року та зареєстрованого в Книгу реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01 листопада 2000 року за №9879, прізвище власника сертифіката зазначено як « ОСОБА_3 », ім`я, по батькові « ОСОБА_5 » (а.с.5).

Листом Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області від 11 вересня 2018 року за вих.№2396/01-54 заявнику було повідомлено про неможливість оформлення її спадкових справ шляхом виділення земельної ділянки в натурі у зв`язку із не підтвердженням особи спадкодавця (а.с.7).

Як вбачається із виписки з погосподарської книги по Сокільській сільській раді за 2016-2020 роки від 24.10.2018 за №265, на голову двору по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , у вказаному домоволодінні також проживав син « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Довідкою, виданою виконкомом Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області 24 жовтня 2018 року за №535, також стверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно є однією і тією ж особою « ОСОБА_2 », який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також довідкою виконкому Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 24.10.2018 №3534 підтверджується той факт, що заявник ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9-10).

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

У відповідності до положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу сину заявника породжує юридичні наслідки, а саме можливість оформлення спадкових прав на майно її померлого сина ОСОБА_2 .

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Проаналізувавши та оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, з урахуванням норм чинного законодавства, факт, що має юридичне значення, а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН №0237680, виданий на ім`я ОСОБА_6 дійсно належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшов своє підтвердження в суді, тому суд вважає за необхідне заяву встановлення факту, що має юридичне значення задоволити.

Згідно ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 19, 76, 77, 80, 81, 89, 263, 272, 273, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН №0237680, виданий Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області 01 листопада 2000 року на ім`я « ОСОБА_6 » дійсно належить « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б.Б.Кушнір