Справа № 162/807/21
Провадження № 2/162/53/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судового засідання Будько І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.12.2021 року звернулася до суду із вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_3 . Після смерті матері, належний їй на праві власності, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , позивач успадкувала як спадкоємець першої черги за законом, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Інший спадкоємець першої черги (відповідач по справі) - ОСОБА_2 , відмовилась від своєї частки у спадщині, про що подала відповідну заяву нотаріусу. На даний час позивач оформити право власності в установленому законом порядку не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вказане майно. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

З огляду на вказане, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати по справі залишити за нею.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, дійшов переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.08.2004 року.

З матеріалів справи, а саме витягу з погосподарської книги №3 за 2016-2020 роки по особовому рахунку № НОМЕР_3 , довідки Гірківського старостинського округу №981 від 17.07.2018 року та довідки Любешівської селищної ради №519 від 25.06.2021 року судом встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 належав померлій ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за вказаною адресою разом зі своїми дочками - позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 . Заповіту на вказане у позові майно, спадкодавець не залишив.

Також суд зауважує, що з витребуваних відомостей погосподарської книги за період 2001-2005 років по с. Мукошин (особовий рахунок № НОМЕР_4 ) встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 до складу її домогосподарства входив, зокрема, ОСОБА_4 (син). Однак, в якості співвідповідача у даній справі останній не залучався з огляду на таке. На час відкриття спадщини після смерті спадкодавця будинок по АДРЕСА_1 не був постійним місцем проживання ОСОБА_4 , так як у 2002 році вибув у Росію (відповідно до вищевказаних відомостей). Крім цього, в судовому засіданні з пояснень позивача та відповідача встановлено, що їх брат з моменту вибуття жодного разу до будинку не повертався, в утриманні спадкового майна участі не брав, у визначений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку права ОСОБА_4 як спадкоємця не порушені, оскільки він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Після смерті ОСОБА_3 її дочка - позивач ОСОБА_1 звернулась до Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області для оформлення спадщини, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса від 31.08.2021 року їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на вищевказаний будинок.

Виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець по закону претендує на спадкове майно матері і це право не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, оскільки відповідач ОСОБА_2 відмовилась від своєї частки у спадщині на користь позивача, про що свідчить відповідна заява у спадковій справі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та під час судового засідання просила визнати право власності на вказане нерухоме майно за її сестрою - позивачем у справі, інші спадкоємці першої черги - спадщину не прийняли. Беручи до уваги ту обставину, що за життя спадкодавцем не оформлено правовстановлюючих документів на право власності на нерухоме майно, що позбавляє позивача ОСОБА_1 оформити таке право, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

За клопотанням позивача судові витрати по справі залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.2, 4,13,76-78,141, 142, 206, 258-268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.03.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ