Справа № 632/1869/21
провадження № 2/632/93/22
30 березня 2022 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
16.09.2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 в обґрунтування якого, послався на таке: він є власником квартири АДРЕСА_1 . Крім позивача у вищевказаній квартирі разом з ним зареєстровані, його донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та колишня дружина - ОСОБА_2 , шлюб з якою було розірвано 30.10.2018 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області. 01 вересня 2020 року відповідач по справі зібрала свої речі та виїхала з квартири до міста Києва, тобто вже більше двох років у ній не мешкає. з цього часу будь яких зв`язків сторони не підтримують та не спілкуються. Наразі позивач не має можливості оформити субсидію та сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача оскільки комунальні послуги нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, через не проживання у ньому понад 1 рік без поважних причин.
Позивач до судового засідання не прибув, однак надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач до судового засідання не прибула, про день, час та місце проведення судового засідання її було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування квартири від 29.06.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.09.2004 року (а.с.15,16).
Крім позивача у спірному житловому приміщенні разом з ним зареєстровані, його донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та колишня дружина - ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб ВК Первомайської міської ради Харківської області від 11.09.2021 року № 2660 (а.с.17). Шлюб між подружжям було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.10.2018 року (а.с.14), а 01 вересня 2020 року відповідач по справі зібрала свої речі та виїхала з квартири до міста Києва, місце її мешкання позивачу не відомо, родинних зв`язків вони не підтримують та не спілкуються. З актів КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області від 15.09.2020 року № 1526, 10.03.2021 року № 395 та 06.09.2021 року № 1476 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсно зареєстровані у спірній квартирі однак не мешкають у ній з вересня 2020 року (а.с.18-20).
Позивач не має можливості оформити субсидію, оскільки сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача у нього не має матеріальної можливості, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов`язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень.
На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання у квартирі позивача більше року, визначила для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивач повністю підтвердив обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається і з акту від 29.10.2020 року за № 1767, що у спірній квартирі відповідач не мешкає тривалий час, тобто більше року. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 247, 280-284 ЦПК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 .
Суддя:С. В. Библів