Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2022 Справа №607/6887/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді В.М. Братасюка, секретаря судового засідання Мокрій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в загальному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди , -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

На розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди в сумі 94 200 гривень матеріальної та моральної, завданої порушенням виконання договору оренди від 24.07.2020 року.

Стислий виклад обставин справи та аргументи учасників справи.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що 24.07.2020 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , під зобов`язання орендаря (позивач) сплачувати орендну плату орендодавцю (відповідачці) 1050 гривень в місяць, з терміном оренди приміщення 2 роки.

Позивач стверджує, що 10.01.2021 року телефоном, а 20.01.2021 року особисто при зустрічі, в порушення умов договору оренди, відповідачка звернулася до нього з вимогою звільнити приміщення у зв`язку смертю чоловіка. Відтак з 10.01.2021 року у зв`язку з підготовкою до переїзду товари в магазині не поповнювалися, товарна виручка впала з 5500 до 2100 гривень, недоотримання доходів становило 500 гривен, 54 календарні дні 27000 гривень. Змістом позову ОСОБА_1 розрахував суму матеріальної шкоди в розмірі 74 000 гривень й 10 000 гривень збитків, яку просить стягнути з відповідачки.

Окрім цього позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідачки, які полягали у безпідставній вимозі достроково розірвати договір оренди, ОСОБА_1 було завдано значної моральної шкоди, що мало прояв у стражданнях, пов`язаних з необхідністю термінового звільненням орендованого приміщення, що спричинило порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, перебування в постійному стані емоційної напруги. Власні моральні страждання позивач оцінив в 10 000 гривень, які просить стягнути з відповідачки.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просять позов задовольнити, із зазначених у ньому підстав. В останнє засідання від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за власної відсутності.

Відповідачка та її представник позовні вимоги ОСОБА_1 заперечили у повному обсязі. Мотивують заперечення тим, що між сторонами справи не існувало ніяких договірних відносин - відсутній договір оренди приміщення скріплений підписами сторін договору, відсутній акт приймання передачі приміщення, відсутні докази розрахункових відносин між сторонами справи. Позивачка стверджує, що відповідач ніколи не орендував у неї спірне приміщення; натомість існували договірні відносини між відповідачкою та сином орендаря, котрий помер. Й саме після смерті свого сина, ОСОБА_1 звертався до відповідачки з проханням надати трішки часу на звільнення спірного приміщення та вивезення залишків товару. Відповідачка пішла на зустріч під умовою відшкодування позивачем комунальних витрат на утримання магазину.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 категорично ствердила, що додана позивачем ОСОБА_1 до позову копія договору оренди від 24.07.2020 року, начебто укладеного між , згідно вступної частини копії договір сторони орендаря - ОСОБА_3 , а на останній сторінці в реквізитах і адресах сторін ОСОБА_1 , та орендодавця ОСОБА_2 , нею не підписувалася й кому належить підпис відповідачці невідомо.

Встановлені Судом обставини та обгрунтування їх доказами.

Отже позивач просить суд стягнути з відповідачки шкоду матеріальну і моральну, завдану одностороннім розірванням договору оренди приміщення.

ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що 24.07.2020 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , під зобов`язання орендаря (позивач) сплачувати орендну плату орендодавцю (відповідачці) 1050 гривень в місяць, з терміном оренди приміщення 2 роки.

Позивач стверджує, що 10.01.2021 року телефоном, а 20.01.2021 року особисто при зустрічі, в порушення умов договору оренди, відповідачка звернулася до нього з вимогою звільнити приміщення у зв`язку смертю чоловіка. Відтак з 10.01.2021 року у зв`язку з підготовкою до переїзду товари в магазині не поповнювалися, товарна виручка впала з 5500 до 2100 гривень, недоотримання доходів становило 500 гривен, 54 календарні дні 27000 гривень. Змістом позову ОСОБА_1 розрахував суму матеріальної шкоди в розмірі 74 000 гривень й 10 000 гривень збитків, яку просить стягнути з відповідачки.

Окрім цього позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідачки, які полягали у безпідставній вимозі достроково розірвати договір оренди, ОСОБА_1 було завдано значної моральної шкоди, що мало прояв у стражданнях, пов`язаних з необхідністю термінового звільненням орендованого приміщення, що спричинило порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, перебування в постійному стані емоційної напруги. Власні моральні страждання позивач оцінив в 10 000 гривень, які просить стягнути з відповідачки.

Викладені в позов обставини позивач підтверджує наступними доказами:

показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3

додатком до позову - копією договору оренди від 24.07.2020 року, начебто укладеного між , згідно вступної частини копії договір сторони орендаря - ОСОБА_3 , а на останній сторінці в реквізитах і адресах сторін ОСОБА_1 , та орендодавця ОСОБА_2

диском

Відповідачка та її представник позовні вимоги ОСОБА_1 заперечили у повному обсязі. Мотивують заперечення тим, що між сторонами справи не існувало ніяких договірних відносин - відсутній договір оренди приміщення скріплений підписами сторін договору, відсутній акт приймання передачі приміщення, відсутні докази розрахункових відносин між сторонами справи. Позивачка стверджує, що відповідач ніколи не орендував у неї спірне приміщення; натомість існували договірні відносини між відповідачкою та сином орендаря, котрий помер. Й саме після смерті свого сина, ОСОБА_1 звертався до відповідачки з проханням надати трішки часу на звільнення спірного приміщення та вивезення залишків товару. Відповідачка пішла на зустріч під умовою відшкодування позивачем комунальних витрат на утримання магазину.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 категорично ствердила, що додана позивачем ОСОБА_1 до позову копія договору оренди від 24.07.2020 року, начебто укладеного між , згідно вступної частини копії договір сторони орендаря - ОСОБА_3 , а на останній сторінці в реквізитах і адресах сторін ОСОБА_1 , та орендодавця ОСОБА_2 , нею не підписувалася й кому належить підпис відповідачці невідомо.

На вимогу суду позивач додатково подав оригінали договору оренди приміщення від 24 липня 2020 року:

-(без додатку №1) Укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , приміщення загальною площею 50 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 магазин кафе ІНФОРМАЦІЯ_1; орендна плата 1050 гривень на місяць, з терміном дії на 2 роки. У разі невнесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю неустойку в розмірі 10% від суми невнесеного платежу за кожен місяць прострочення, але не більше 50% від суми платежу (арк.. справи 66-70)

-(без додатку №1) Укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , приміщення загальною площею 42 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 магазин кафе ІНФОРМАЦІЯ_1; орендна плата 950 гривень на місяць, з терміном дії на 2 роки. У разі невнесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю неустойку в розмірі 10% від суми невнесеного платежу за кожен місяць прострочення, але не більше 50% від суми платежу (арк.. справи 71 -75)

Норми права, які застосував Суд, мотиви їх застосування, та висновки Суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч.1 ст. 626 ЦК України).

За правилами с.1 ст. 628 ЦК України, Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Укладеним є договір, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. (ч.3 ст. 639 ЦК України).

Стаття 651 ЦК України. Підстави для зміни або розірвання договору

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. (ч.5 ст. 654 ЦК України.)

Оглянувши надані позивачем письмові докази, примірники договору оренди від 24.07.2020 року, відповідачка повідомила суду про те,що означених договорів вона не підписувала й будь яких умов оренди з позивачем не узгоджувала, оскільки, як уже зазначено вище, існували договірні відносини між відповідачкою та сином орендаря, котрий помер. Й саме після смерті свого сина, ОСОБА_1 звертався до відповідачки з проханням надати трішки часу на звільнення спірного приміщення та вивезення залишків товару. Відповідачка пішла на зустріч під умовою відшкодування позивачем комунальних витрат на утримання магазину.

В силу ч.1 ст.. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В судовому засіданні 16.02.2022 року, позивач ОСОБА_1 визнав, що підпис у наявних у справі договорах від 24.07.2020 року від імені Орендаря, не належить ОСОБА_2 й те, що між позивачкою та відповідачем договорів оренди не підписувалося, натомість існували договірні відносини оренди приміщення між ОСОБА_2 та сином позивача, котрий помер.

Судом не встановлено фактів існування актів здачі приймання приміщення в оренду та узгодження істотних умов договорів оренди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З огляду на наявні у справі докази та встановлені обставини справи, суд не вважає доведеними зі сторони позивача належними, допустимими та достатніми доказами укладання між сторонами спору договору оренди спірного приміщення, а відтак відсутні докази на обґрунтування та підтвердження запитуваних в позові сум стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 133, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, Суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про відшкодування завданої шкоди

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту рішення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складання повного тексту.. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк