У Х В А Л А

іменем України

28 лютого 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (первісний стягувач), ОСОБА_1 (боржник) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа № 357/17394/14-ц та поновлення строку пред`явлення його до виконання .

В обґрунтування заяви заявник зазначив наступне.

18.05.2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення у цивільній справі № 357/17394/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 009-28133-210513 від 21.05.2013 року у розмірі 56400 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 39500 грн. та заборгованості по комісії 16900 грн. та судові витрати 564 грн.

На виконання рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/17394/14-ц видано виконавчі листи.

18.09.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір № 1930/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 009-28133-210513 від 21.05.2013 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

За заявою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Білоцерківський міськрайонний суд Київської області постановив ухвалу у справі № 357/17394/14-ц про заміну стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

На підставі договору відступлення прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» документацію по кредитних (судових) справах. Однак в цих документах відсутня інформація про відкриті за даним судовим рішенням виконавчі провадження і в той же час відсутні виконавчі документи.

Наразі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 року у справі № 357/17394/14-ц є фактично не виконаним.

Станом на 26.01.2022 року в Автоматизованій системі виконавчого провадження наявна інформація про завершене виконавче провадження № 52714038 щодо ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 .

Таким чином припускає, що видані судом виконавчі документи були пред`явленні попереднім стягувачем до виконання. При цьому оскільки новий стягувач набув свій статус тільки 03.12.2021 року і до того ж не мав та не має в наявності виконавчих документів виданих у даній справі, він з об`єктивних причин не міг та не пред`являв на виконання виконавчих документів виданих судом по даній справі.

Вважає, що виконавчі листа у зазначеній справі були втрачені, а строк пред`явлення їх до виконання пропущено з поважних причин.

Просив суд видати дублікат виконавчого листа № 357/17394/14-ц прос тягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 009-28133-210513 від 21.05.2013 року у розмірі 56400 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредита 395000 грн. та заборгованості по комісії 16900 грн. та судові витрати 564 грн. та поновити строк пред`явлення його до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02. 2022 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

З контрольного журналу судових справ і матеріалів переданих для розгляду судді вбачається, що заяву разом з матеріалами цивільної справи № 357/17394/14-ц провадження 2/357607/15 суддя для розгляду отримав 10.02.2022 року.

Частиною 1 ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України про видачу дубліката виконавчого листа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Ухвалою судді від 11.02.2022 року було прийнято до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (первісний стягувач), ОСОБА_1 (боржник) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання та призначено судовий розгляд справи на 28.02.2022 року о 10 год. 00 хв.

При визначенні дати проведення судового засідання враховувалась кількість справ, які перебувають у провадженні судді та перебування судді у відпустці.

Заявник товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

З даного поштового повідомлення вбачається, що судову повістку особисто отримала уповноважена особа 18.02.2022 року про слухання справи, яке відбудеться в Білоцерківському міськрайонному суді 28.02.2022 року.

Заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

З даного поштового повідомлення вбачається, що судову повістку особисто отримала уповноважена особа 21.02.2022 року про слухання справи, яке відбудеться в Білоцерківському міськрайонному суді 28.02.2022 року.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась в законному порядку.

Але, на адресу суду повернувся поштовий конверт, де працівниками пошти причина повернення вказана, як адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявник та заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» завчасно були повідомлені про дату судового засідання, а заінтересована особа ОСОБА_1 належним чином у відповідності до вимог ЦПК України.

Заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Неявка учасників справи в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

.Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи № 357/17394/14-ц № провадження 2/357/607/15, вважає, що заява ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Встановлено, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/17394/14-ц провадження № 2/357/607/15 за позовом публічного акціонерного товариста «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією № 009-28133-210513.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року позов публічного акціонерного товариста «Дельта Банк» було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», 04080, м. Київ, вул.. Фрунзе, 39, МФО 380236, код заборгованість за кредитним договором віл 21.05.2013 року - 56400 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредита 39500 грн. та заборгованості по комісії 16900 грн. та судові витрати -564 грн. В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 88-89).

Рішення було оскаржено відповідачем ОСОБА_1 до апеляційного суду Київської області (а.с. 97-101).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 17.11.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 року залишено без змін (а.с.142-146).

Отже, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 року набрало законної сили 17.11. 2015 року.

На виконання вищевказаного рішення, за заявою представника ПАТ «Дельта Банк» за вх. № 26323 від 12.09.2016 року (а.с. 149), Білоцерківським міськрайонним судом 19.09.2016 року на адресу ПАТ «Дельта Банк» було направлено виконавчий лист по справі № 357/17394/14-ц (а.с. 151).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2021 року замінено сторону стягувача публічне акціонерне товариство «дельта Банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/17394/14-ц провадження № 2/357/607/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 009-28133-210513 від 21 травня 2013 року (а.с. 173-175).

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі N 2-824/2009, провадження N 61-5388св18. Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 ( провадження № 14-308цс19 ), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа суду необхідно встановити чи звернувся заявник про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання, у разі пропуску такого строку чи звертався заявник із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання одночасно із заявою про видачу дубліката.

А тому єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів, щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 дав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому, відповідно до ст.89 ЦПК України, суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З судової практики поважними причинами для поновлення строку здебільшого визнаються отримання не з вини стягувачів виконавчих листів після закінчення пред`явлення їх до виконання.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року N606-XIV із змінами, що діяв на час набрання судовим рішенням у цивільній справі № 357/17394/14-ц законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження».

Згідно з п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Дані положення не розповсюджують свою дію на виконавчі документи, строк виконання за якими сплив на час набрання чинності зазначеним законодавчим актом.

Згідно ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З урахуванням викладеного, виконавчий лист по справі № 357/17394/14-ц повинен був бути пред`явлений первісним стягувачем до виконання у строк до 17.11.2018 року.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини ( факти порушення її прав ), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Отже, недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку стягувача не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника.

Згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За частиною першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкрите виконавче провадження щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 року щодо боржника ОСОБА_1 відсутнє.

В обґрунтування вимог про видачу дубліката виконавчого листа заявник товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» зазначив, що на підставі договору відступлення прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» документацію по кредитних (судових) справах. Однак в цих документах відсутня інформація про відкриті за даним судовим рішенням виконавчі провадження і в той же час відсутні виконавчі документи, а тому вважає, що виконавчий лист № 357/17394/14-ц є втраченим.

Проте, заявником до заяви не додано акти проведення перевірки ПАТ «Дельта Банк» щодо наявності виконавчого документу, матеріали службових розслідувань у випадку виявлення втрати, або будь-які інші докази саме втрати виконавчого листа.

В частині вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник послався на те, що якщо ж суд видасть дублікат зазначеного виконавчого листа, то строк його пред`явлення до виконання буде автоматично пропущеним, що на думку заявника є поважними причинами для його поновлення. Але, зазначене не може розцінюватися судом, як поважні обставини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання. Заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк первісним стягувачем (кредитором).

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Герін проти Франції» від 29 липня 1998 року п.37).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, тим чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Таким чином, з врахуванням вимог ч.1 ст. 517 ЦК України, якою встановлено обов`язок первісного кредитора передати новому кредиторові інформацію яка є важливою для здійснення прав, що передаються, та того, що протягом тривалого періоду з моменту винесення рішення, стягувач не сприяв виконанню судового документу, дійсно не контролював його виконання, не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду, суд вважає, що підстав вважати причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання поважними відсутні.

Окрім цього,товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», укладаючи договір про відступлення права вимоги із первісним стягувачем, було обізнано про відсутність у первісного стягувача виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 . Проігнорувавши вказану процедуру товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», добровільно поклало на себе ризики відмови судом в поновленні процесуальних строків та видачі дублікатів виконавчих листів.

Отже, аналізуючи викладені обставини та докази, суд дійшов висновку, що заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не надав доказів поважності причин пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надав жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт його втрати, а тому, в задоволенні вимог заявника щодо видачі дубліката виконавчого листа № 357/17394/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 009-28133-210513 від 21.05.2013 року у розмірі 56400 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредита 39500 грн. та заборгованості по комісії 16900 грн. та судові витрати 564 грн. та поновлення строку пред`явлення його до виконання , суд вважає за необхідне відмовити.

На підстав вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 512, 514, 515 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 13, 263, 265, 273, 353, 354, 442, 433, 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положен ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Конституцією України, Конвенцієюпро захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (первісний стягувач), ОСОБА_1 (боржник) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов