Справа № 456/4497/18 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/2193/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без участі учасників справи цивільну справу № 456/4497/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «УСК Княжа воєнна іншуранс груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки ,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «УСК Княжа вієнна іншуранс груп», в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , матеріальну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 139343 грн., моральну шкоду в сумі 40000 грн., судових витрат та витрат на правову допомогу.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, яку просив стягнути, а саме в розмірі 44343 грн., оскільки позивач отримав частково страхове відшкодування від ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в сумі 95000 грн., як відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги мотивують тим, що 29 грудня 2017 року близько 20 години 40 хвилин на авто дорозі Київ-Чоп, 612 км + 300 м, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MERCЕDES BENZ SPRINTER 216 СDI» номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., не дав дорогу зустрічному автомобілю марки «TOYOTA COROLLA» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача, в результаті інерційного руху автомобіль «MERCDES BENZ SPRINTER 216 CDI» також здійснив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN CADDY» номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги п.п. 10.4, 8.5.1 ПДР України. Згідно з постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05.04.2018 року яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.05.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та провадження закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 2074 від 01.08.2018р., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «TOYOTA COROLLA» р.н.з. НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження у ДТП - 29.12.2017 року, з рахуванням результатів його обстеження 14.07.2018 року, в цінах на дату ДТП - 29.12.2017 р., становить 139343 грн. Відповідно до товарного чеку №06/07/2018 від 06.07.2018 року, позивач за проведення авто товарознавчої експертизи автомобіля «TOYOTA COROLLA» р.н.з. НОМЕР_2 заплатив 3500 гривень. За послуги евакуатора відповідно до товарного чеку від 29.12.2017 року, позивач заплатив 750 гривень. Крім матеріальної шкоди діями відповідача позивачу ОСОБА_3 спричинена також моральна шкода, оскільки він пережив страх за життя і здоров`я свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своєї дружини ОСОБА_6 , які на момент ДТП були разом ним в автомобілі і дружина отримала тілесні ушкодження у вигляді забійного осадження нижньої губи, осаднення правої гомілки та своє життя та здоров`я, отримав психологічний стрес, зазнав сильних душевних страждань, , а тому заподіяну моральну шкоду оцінює в розмірі 40000,00 грн.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі - 44343 (сорок чотири тисячі триста сорок три) гривень 00 коп., сплачений судовий збір в розмірі 1404 (одна тисяча чотириста чотири) грн., 58 коп., та витрат на правову допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну в розмірі - 15 000 (п`ятнадять тисяч) гривень 00 коп., сплачений судовий збір в розмірі (одна тисяча чотириста чотири) грн., 58 коп., та витрат на правову допомогу в сумі 13 200 (тринадцять тисяч двісті) грн.. 00 коп..

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в сумі 3 000грн. та в користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу в сумі 3 000 грн. та моральної шкоди в користь ОСОБА_3 в сумі 25 000 грн. - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним,необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що судом не повністю досліджені всі обставини справи,що мають значення для справи. Зазначає, що на момент настання страхового випадку транспортний засіб «MERCЕDES BENZ SPRINTER 216 СDI» номерний знак НОМЕР_1 належав ОСОБА_7 ,який доручив керування ОСОБА_1 . Цивільно правова відповідальність власника та інших осіб , що на законних підставах керують вказаним транспортним засобом була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування власників транспортних засобів № АК 6701704 від 14.07.2017. Вважає, що підстав для відшкодування вказаної шкоди немає, оскільки матеріальну шкоду позивачем отримано від страхової компанії ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в сумі 95000 грн. Вищевказане відшкодування здійснювалось на підставі полісу обов`язкового страхування власників транспортних №АК 6701704 від 14.07.2017 року з терміном дії до 09.05.2018 року. Гранична сума страхового відшкодування за вказаним полісом становила 100000грн. Позивач та відповідач у встановлені строки звернулися до страхової компанії ПрАТ УCK «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та повідомили про страховий випадок. Страховик та потерпілий дійшли згоди про те, що сума страхового відшкодування становить 95000 грн. згідно ремонтної калькуляції, акту огляду транспортного засобу проведеного страховиком за участі потерпілого. Про погодження суми страхового відшкодування Позивачем ОСОБА_2 року подано заяву на імя ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до якої потерпілий погоджується із розмір відшкодування в сумі 95000 грн. та зазначає рахунок на який йому слід перерахувати вказані кошти. Із вказаного слідує, що позивачем отримано усю суму відшкодування спричинену ДТП розмір якої ним погоджено із страховиком. У свою чергу страховиком на виконання умов полісу цивільно - правової відповідальності було перераховано позивачу кошти в сумі 95000 грн. про, що свідчить платіжне поручення № ЗР 042817 від 13.06.2018 року. Позовну ж заяву позивачем було подано вже після отримання узгодженої з страховиком суми коштів. Окрім того, пред`явлення позову про стягнення матеріальної шкоди спричиненої ДТП є безпідставним в силу наявності полісу обов`язкової цивільної відповідальності з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Таким чином претензії матеріального характеру можуть пред`являтися до страховика в межах страхового ліміту 100000 грн.

Крім того, апелянт не згідний з розміром відшкодування моральної шкоди,оскільки позивачем не наводиться конкретних обставин, а також не долучаються докази які підтверджують спричинення моральної шкоди ОСОБА_3 . Як слідує з матеріалів позовної заяви матеріальну шкоду спричинено власнику транспортного засобу, а моральну ОСОБА_3 , тобто особі, якій матеріальної шкоди не спричинено взагалі. Позивачем не наводяться аргументи, що свідчили б про те, що були перервані чи порушені нормальні життєві зв`язки внаслідок ДТП. Зазначається, що налякалась уся родина. Водночас, моральна шкода носить індивідуально визначений характер те не може стягуватись в користь однієї особи внаслідок спричинення членам всієї родини. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

03 лютого 2022 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло доповнення до апеляційної скарги, яке суд апеляційної інстанції не приймає у зв`язку з наступним.

Згідно з ч.1 ст.364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на те, що доповнення до апеляційної скарги подані поза межами строку на апеляційне оскарження, суд позбавлений права прийняти такі доповнення до уваги, тому залишає їх без розгляду.

Відповідно до ст.360 ЦПК України відзив на апеляційну скаргу не надходив, хоч всі учасники справи отримали копію апеляційної скарги, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.201-204)

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено такі обставини.

29.12.2017 р., близько 20 години 40 хвилин на автодорозі Київ-Чоп, 612 км + 300 м, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "MERCEDES BENZ SPRINTER 216 CDI" номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., не дав дорогу зустрічному автомобілю марки "TOYOTA COROLLA" номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_3 , в результаті інерційного руху автомобіль "MERCEDES BENZ SPRINTER 216 CDI" також здійснив зіткнення з автомобілем марки "VOLKSWAGEN CADDY" номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05.04.2018 в справі N 350/162/18 залишеною без змін постновою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.05.2018 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення , передбачених ст.38 КупАП(а.с.12-15).

Автомобіль "TOYOTA COROLLA" д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу(а.с.11).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "TOYOTA COROLLA" д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Згідно висновку судового експерта N 2074 від 01.08.2018 р., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля "TOYOTA COROLLA", реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП, з урахуванням результатів його обстеження становить 139343 грн.(а.с.16-24)

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону N 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "MERCEDES BENZ SPRINTER 216 CDI" була застрахована, що стверджується полісом №АК/6701704 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого-двісті тисяч грн., за шкоду заподіяну майну - сто тисяч грн. (а.с.102).

Згідно платіжного доручення N ЗР042817 від 13.06.2018 р., ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" здійснила страхове відшкодування ОСОБА_2 , в сумі 95000 грн.(а.с.99).

Ухвалюючи рішення в частині стягнення різниці матеріальної шкоди з винної особи, суд виходив з вимог ст.1192 ЦК України, якою передбачено, що з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст.1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Правова позиція з приводу обов`язку безпосереднього винуватця ДТП відшкодувати шкоду, яка перевищує ліміт відповідальності за договором обов`язкового страхування висловлена у постанові ВС від 03 жовтня 2018 року по справі №686/17155/15-ц.

Зважаючи на зазначені норми, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що недостатність страхової виплати встановлює обов`язок винної особи в даному випадку ОСОБА_1 сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 44343,00 грн.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З висновку експерта №2074 від 01 серпня 2018 року, встановлено, що вартість відновлювального ремонту значно перевищує вартість транспортного засобу до пошкодження , а тому згідно з Методикою-якщо вартість відновлювального ремонту на момент оцінки перевищує ринкову вартість КТЗ до пошкодження, то матеріальний збиток приймається в розмірі , що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження(без врахування пошкоджень та інших наслідків події, від якої визначається збиток), тобто в даному випадку 139343 грн.

Відповідно до Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відтак, керуючи транспортним засобом на правових підставах, саме відповідач ОСОБА_1 є безпосереднім завдавачем матеріальної шкоди власнику автомобіля «TOYOTA COROLLA» р.н.з. НОМЕР_2 .

Вина відповідача ОСОБА_1 у завданні шкоди стверджується постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05.04.2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.05.2018 року, а розмір завданої шкоди відповідним висновком експерта, який є належним та допустими доказом.

Апеляційна скарга в частині незгоди з рішенням про відшкодування матеріальної шкоди зводиться до того, що позивач погодився на суму страхового відшкодування в розмірі 95000 грн., а тому підстав для відшкодування шкоди в розмірі 44343 грн. не має.

З цього приводу, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду повинно бути насамперед справедливим.

Застосовуваний спосіб захисту цивільних прав та інтересів позивача має відповідати критерію ефективності відновлення порушеного права, що є неприпустимим в разі запровадження істотного дисбалансу між правами та інтересами особи, яка просить застосувати такий спосіб захисту, та правами й інтересами іншої особи, стосовно якої такі примусові заходи належить застосувати.

Наведені в апеляційній скарзі доводи що позивач погодився на страхову виплату в сумі 95000 грн., а тому стягувати шкоду з винної сооби не має підстав не приймаються до уваги судом, оскільки зазначена страхова виплата здійснена в межах ліміту відповідальності, а стягнута судом сума є різницею завданої шкоди, яку не покрила страхова виплата, що відповідно до вимог цивільного законодавства та правових висновків Верховного Суду має відшкодовуватись винною особою.

Відтак, маючи докази вини відповідача та встановивши факт пошкодження майна позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги в частині незаконності рішення про стягнення моральної шкоди, суд апеляційної інстанції вважає частково обґрунтованими, тому рішення в цій частині підлягає зміні.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. (ст. 23 ЦК України).

Задовольняючи позов про стягнення в користь позивача ОСОБА_3 15000 грн. моральної шкоди суд виходив з того, що він зазнав моральних та душевних страждань в результаті ДТП. Суд вважав, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу ОСОБА_3 , моральні страждання.

Однак, апеляційний суд не погоджується з розміром моральної шкоди, яку визначив суд.

Відповідно до ст.76 ЦПК україни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.81 ЦПК України.

У рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово зазначалося, що потерпілій особі має бути надано справедливу сатисфакцію, а тому суд апеляційної інстанції з врахуванням обставин даної справи , дійшов висновку, що визначена судом першої інстанції моральна шкода в розмірі 15000 грн. є завищеною, оскільки позивач не підтвердив належними та допустимими доказами всіх обставин, якими обґрунтовував завдання моральної шкоди.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди слід зменшити до 3000 грн., врахуваши, що позивач дійсно переніс в результаті ДТП стрес та переживання.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначений розмір моральної шкоди, відповідає критеріям розумності та справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 звернуто увагу на те, що якщо позивач просить стягнути моральну шкоду, яка полягає в його моральних стражданнях та інших немайнових втратах через спричинене з вини страхувальника ДТП, має бути співмірно компенсована останнім.

Згідно з п.2 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Рішення в частині стягнення судових витрат відповідає вимогам ст.141 ЦПК україни, а тому підстав для його зміни чи скасування суд не вбачає.

Згідно з частиною 5 ст.268 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1,ч.2, 375,376 ч.1 п.2, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року в частині стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну в розмірі - 3 000 (три тисячі ) гривень 00 коп.

Рішення в частині стягнення матеріальної шкоди та судових витрат залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк