провадження 2/201/56/2022
УХВАЛА

08 квітня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання сторони відповідачів про прийняття зустрічного позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютін-Сандомирський Леонід Олегович про визнання недійсним договору позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 грудня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Справа по суті не слухалася, виносилися ухвали, розглядаються клопотання, спір по суті не вирішено.

Від сторони відповідачів їх представником заявлене до суду клопотання про прийняття їх зустрічного позову і об`єднання його в одне провадження з первісним позовом для їх спільного розгляду через те, що фактично в первісному позов та в їх зустрічному позові предметом спору є той же самий договір, на їх думку, вимоги по вказаній справі однорідні з їх позовом, тобто спір є фактично між тими ж сторонами, з того д предмету, ті ж правовідносини.

З`ясувавши думку сторін, третьої особи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст. 188 ЦПК України суд під час розгляду справи має право постановити ухвалу про об`єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовами різних позивачів до одного й того самого відповідача. Частина 2 п. 3 цієї статті передбачає об`єднання цивільних справ з заявлених позивачем підстав.

Судом встановлено, що ця цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики ще не слухається по суті, але розглянуті всі клопотання, вимоги у вказаних заявником позовах, хоча і частково мають однорідні вимоги (частково співпадають), однак лише частково, вказані по ним вимоги мають різний предмет спору (в цій справі це визнання дій по укладанню спірного договору, узгодженню умов та його укладенню, а в зустрічному позові стягнення самого боргу), вони мають своє коло сторін (в зустрічному позові їх більше) і осіб та доказів, знаходяться на різних стадіях судового розгляду, по ним можуть бути (і відкриті) відкриті різні провадження.

Задоволення клопотання саме в такому вигляді на даній стадії судового розгляду справи може утруднити розгляд цієї справи, вирішення клопотань і дослідження інших матеріалів, що потягне за собою тяганину, їх спільний розгляд виходячи з конкретних обставин справи ускладнить розгляд і є не доцільним.

Ця справа може бути пов`язана з іншими питаннями сторін, іншими правовідносинами чи справами в цьому чи іншому суді, але це не означає їх об`єднання в одне провадження.

При цьому важливо, що необхідність об`єднання в одне провадження різних справ виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі без з`ясування обставин у тій справі, тобто між вказаними позовами, справами повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені по одній справі, позові, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи, позову.

На даній стадії слухання суд вважає помилковим висновок про необхідність задоволення клопотання, оскільки таке об`єднання позовів, справ можливе лише за умови, якщо в іншому позові, справі можуть вирішитися питання щодо підстав, вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду; при цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; об`єднуючи справи, позови у справі через неможливість їх окремого розгляду не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Отже посилання заявника на те, що питання іншого позову чи іншої цивільної справи можуть вплинути на результати розгляду цієї цивільної справи, чи пришвидчить їх розгляд, протирічить названому.

Для правильного вирішення питання про об`єднання справ чи прийняття самостійного зустрічного позову слід з`ясувати: як пов`язані позови, які розглядаються судом загальної юрисдикції, чим обумовлюється неможливість розгляду їх окремо. При цьому слід враховувати, що пов`язаність позовів, справ, полягає у тому, що рішенням іншого суду, який має розглядати іншу справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом або іншого, зустрічного позову полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи; підлягає з`ясуванню, чи дійсно від наслідків розгляду цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі саме з урахуванням іншої цивільної справи чи самостійного, зустрічного позову.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

При таких обставинах, з урахуванням зазначеного, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 49, 182, 188, 193, 200, 222, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про прийняття їх зустрічного позову: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютін-Сандомирський Леонід Олегович про стягнення заборгованості та судових витрат і об`єднання його в одне провадження з первісним позовом в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютін-Сандомирський Леонід Олегович про визнання недійсним договору позики відмовити.

Ухвала набрала законної сили 08 квітня 2022 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -