Справа №: 398/3465/21
провадження №: 2/398/327/22
"22" лютого 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді - Нероди Л.М.,
за участі секретаря - Кулікової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №398/3465/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі - продажу від 11 червня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Приходько О.М.. В даному будинку зареєстрований, але фактично не проживає колишній власник будинку - відповідач по справі, ОСОБА_2 . У добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає, реєстрація відповідача за вказаною адресою заважає вільно користуватися та розпоряджатися вказаним житловим будинком, чим порушуються права позивача.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
11.11.2021 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
22.02.2022 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Приходько О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №589.
Право власності позивача на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з реєстру № 212167739 від 11.06.2020 року.
Як вбачається з реєстру громади міста Олександрії за Вих. №59/03/16/3 від 01.07.2021 р., у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_2 ..
Відповідно до акту про непроживання особи за місцем реєстрації, складеного 23 червня 2021 року старостою селища Олександрійське Бандурко Т. , в присутності діловода загального відділу управління справами Олександрійської міської ради ОСОБА_5 та сусіда ОСОБА_4 , встановлено, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає з січня 2018 року.
ОЦІНКА СУДУ
Аналізуючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки позивач є власником спірного житла, відповідач, що являється колишнім чоловіком позивача, не проживає у вказаній квартирі без поважних причин понад один рік, факт непроживання відповідача ОСОБА_2 у вказаному житловому будинку підтверджується наданими позивачем доказами.
Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою створює перешкоди в користуванні та розпорядженні зазначеним житловим будинком, чим порушуються права позивача.
Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Норми ст.150 ЖК України вказують, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить права розпорядження своїм майном.
Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV встановлено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.
На підставі зазначеного, реєстрація особи за місцем проживання надає їй можливість користування житлом.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Першого Протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою фактично створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй будинком, чим порушуються права позивача як власника.
Як вбачається із заявлених вимог, позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідачів, а тому їх необхідно залишити по фактично понесеним.
Керуючись ст. 317, 319, 328, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 258, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована: за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Судові витрати по справи залишити по фактично понесеним.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2022 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована: за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА