Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6323/21
Провадження № 2/279/280/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного провадження цивільну справу №279/6323/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що ій на праві власності належить 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .

У вказаному будинку зареєстрований її колишній чоловік, відповідач по справі - ОСОБА_2 . Шлюб між ними розірвано рішенням Коростенського міськрайонного суду від 13.09.2019 року, що підтверджується витягом з ДРАЦС.

Відповідач, будучи зареєстрованим у вказаному будинку, з вересня 2020 року взагалі в ньому не проживає. Жодних контактів чи зв`язку з нею не підтримує.

Вона, як власник майна, має намір розпорядитись ним на власний розсуд, однак реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її права. Одночасно це створює незручності у оформленні субсидії.

Будь-якої домовленості між нею та відповідачем по справі щодо користування належним їй майном, не було.

Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

13.01.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованим листом за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи відповідачем не подано.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач порушила спір з приводу правовідносин, пов`язаних з користуванням житловим приміщенням.

Згідно договору дарування 1/2 частки житлового будинку, посвідченого 19.09.2002 року державним нотаріусом Коростенської міської державної нотаріальної контори Житомирської області Зіневичем С.О., ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного договору купівлі-продажу були внесені відомості про власника 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить витяг від 03.03.2009 року номер витягу: 22047876, реєстраційний номер запису: 7030 в книзі: 71.

З свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 03.10.2014 року слідує, що ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Відновідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 26.05.2021 року слідує, що 05.11.2014 року за №6 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано актовий запис про шлюб за № 535 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В цьому ж витязі зазначено про наявність відомостей про розірвання шлюбу на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області №279/2810/19 від 13.09.2019 року.

З отриманої з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області слідує, що ОСОБА_2 значиться зареєстрованим в квартирі АДРЕСА_1 . Датою реєстрації останнього у вказаному житловому приміщенні зазначено 02.07.2013 року.

З акту від 19.11.2021 року, складеного та підписаного сусідами позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 слідує, що ОСОБА_2 з 06.09.2020 року по теперішній час не проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Особисті речі останнього відсутні.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач користується спірним житловим приміщенням, приймає участь в його утриманні, сплачує комунальні послуги.

У встановлений строк відповідач доказів про те, що він не втратив інтерес до житла, в якому зареєстрований, змінив місце проживання не з власної волі та не користується житловим приміщенням з поважних причин, не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч.1 ст.391 ЦК України.

В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності.

Підстави втрати права користування житлом визначені ст. 405 ЦК України.

Так, частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги власника майна та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить позивачу.

Керуючись ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.107, 150 ЖК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року", ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування 1/2 часткою житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Коростенським РС УДМС України в Житомирській області 18.10.2014 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 виданий 05.07.2021 року органом 1820, РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: О.М.Шульга