ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1079/21

Провадження № 22-ц/4820/698/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 682/1079/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2022 року (суддя Зеленська В.І.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_3 , батьком якого в свідоцтві про народження було записано ОСОБА_4 .

Разом з тим, згідно з тестом ДНК на батьківство від 20.06.2020 ОСОБА_4 не є біологічним батьком ОСОБА_3 , та рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.09.2020 відомості про батьківство ОСОБА_4 з актового запису про народження дитини виключено.

За результатами експертизи № 103-312-2020, проведеної в рамках цивільної справи № 682/2151/20, встановлено, що батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що батько зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідач працює, має щомісячний дохід та може сплачувати аліменти на утримання сина.

Враховуючи наведене, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову про визнання батьківства, а саме з 20.10.2020 та до досягнення сином повноліття.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.02.2021 та до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць звернуто до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Додатковим рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2022 року заяву ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись в повному обсязі з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.05.2021 та до досягнення дитиною повноліття»; абзац четвертий резолютивної частини викласти в такій редакції: «Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн, в решті рішення залишити без змін». Вважає оскаржуване рішення суду в частині визначення судом часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, та в частині розподілу судових витрат незаконним та необґрунтованим. Вказує, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття нею заходів до пред`явлення позову щодо одержання аліментів з нього, які вона не могла одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. А тому, відсутні правові підстави для присудження аліментів з часу вказаного в позовній заяві. На думку апелянта, стягуючи аліменти на утримання дитини з часу надання висновку експерта щодо батьківства, суд безпідставно виходив з встановлених обставин, які не підтвердженні належними та допустимими доказами і неправильно застосував норму матеріального права, а саме ст. 191 СК України. Крім того, апелянт не погоджується зі стягнутим з нього судовим збором, оскільки судовий збір було стягнуто не пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , відповідачем не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 02 вересня 2020 року у цивільній справі № 682/1479/20 виключено із актового запису № 102 про народження ОСОБА_5 , складеного 11.04.2017 Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), відомості про ОСОБА_4 , як батька дитини.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2021 року у справі № 682/2151/20 визнано ОСОБА_2 батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 ; внесено зміни в актовий запис № 102, складений 11.04.2017 Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши у графі відомості про дитину прізвище « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 », по батькові « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 » (а.с. 34-37).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої - третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина, та визначення їх в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу).

Разом з тим, присуджуючи стягнення аліментів з 11.02.2021 (дати проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 103-312-2020 у цивільній справі № 682/2151/20, за висновком якої біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 практично доведено), суд першої інстанції, в порушення положень ст. 191 СК України, неправильно визначив час, з якого присуджуються аліменти на дитину.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною другою статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до суду ОСОБА_1 звернулась 15.05.2021 (дата відправлення позову на адресу суду поштою) (а.с. 11). Тому саме з цієї дати слід присудити стягнення аліментів на утримання дитини.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині визначення часу, з якого присуджуються аліменти, підлягає зміні.

Крім того, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, виходив з того, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

З врахуванням того, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (50%) в розмірі 454 грн. В зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору слід змінити, зменшивши вказану суму до 454 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 37 6, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2022 року в частині визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, змінити, зазначивши замість дати «11 лютого 2021 року» - « 15 травня 2021 року ».

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору змінити, зменшивши вказану суму до 454 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 07 квітня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай