01.03.2022 Справа № 756/8259/15-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________________
Унікальний №756/8259/15-ц
Провадження №6/756/83/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

представника стягувача адвоката Войнаровського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа,

УСТАНОВИВ:

Представник стягувача звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату, посилаючись на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.12.2015 стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 65 413,28 грн., відсотки та пеню у розмірі 6 553,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 25 504,74 грн., а також судовий збір у сумі 961,76 грн.

На виконання вказаного судового рішення 14.06.2016 Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, який 19.01.2016 було направлено представником стягувача до Оболонського Оболонського РВ ДВС.

За відомостями Оболонського РВ ДВС від 04.10.2021 на виконанні відділу перебувало виконавче провадження ВП №44903194 з примусового виконання виконавчого листа №756/8259/15-ц від 14.01.2016, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 97 137,97 грн. Однак, 15.12.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», копію якої разом із виконавчим документом було направлено на адресу стягувача

З урахуванням викладеного, просить поновити пропущений строк для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання та видати його дублікат, посилаючись на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено з причини втрати його оригіналу не з вини стягувача.

Ухвалою суду від 17.01.2022 вказану заяву прийнято до свого провадження суддею Дибою О.В. та призначено до розгляду.

У судовому засіданні представник стягувача - адвокат Войнаровський О.В. вимоги, викладені у заяві, підтримав та просив задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши їм належну правову оцінку прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.12.2015 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 65 413,28 грн., відсотки та пеню у розмірі 6 553,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 25 504,74 грн., а також судовий збір у сумі 961,76 грн.

На виконання вказаного судового рішення суду 14.01.2016 Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист.

19.01.2016 представником стягувача - адвокатом Терновим Р.Б. було направлено заяву про відкриття виконавчого та оригінал виконавчого листа до Оболонського РВ ДВС.

Згідно листа Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.07.2021 перевіркою відомостей, що містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що станом на 21.07.2021 виконавчий документ про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на виконання відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.09.2021 відмовлено у задоволенні заяви представника стягувача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

17.09.2021 представник стягувача - адвокат Терновий Р.Б. звернувся до Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) із адвокатським запитом щодо ходу виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 .

У відповідності до листа Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.09.2021 на виконанні перебувало виконавче провадження ВП №44903194 з примусового виконання виконавчого листа №756/8259/15-ц від 14.01.2016, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 97 137,97 грн.

Крім того, згідно вказаного листа, 15.12.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 15.12.2016), копію якої разом з виконавчим документом було направлено на адресу стягувача: АДРЕСА_1 . На повторне виконання виконавчий документ до відділу не надходив.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2021 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами.

З урахування вищевикладених обставин, суд дійшов до таких висновків.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.12.2015 у справі №2-756/4279/15 набрало законної сили 26.12.2015.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на момент набрання рішенням законної сили - 26.12.2015) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на момент набрання рішенням законної сили - 26.12.2015) строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, відповідно до наведених норм чинного на час ухвалення судового рішення Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа 756/8259/15-ц, виданого Оболонським районним судом м. Києва, становить один рік (до 27.12.2016 включно).

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічні положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на стягувача (заявника).

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання представник стягувача звернувся до суду з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа щодо примусового виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.12.2015 у справі №2-756/4279/15, яке набрало законної сили 26.12.2015, сплив 27.12.2016, а доказів протилежного представником стягувача не надано.

В якості поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання, представник стягувача у заяві вказує на наявність факту втрати виконавчого листа під час направлення його Оболонським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у 2016 році.

Вказані обставини, які представник стягувача зазначає у заяві, як поважні причини пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання і вважає їх достатніми для поновлення пропущеного строку не є переконливими та не відносяться до непереборних, пов`язаних із дійсними істотними труднощами, а також не належать до тих, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та з підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»)

Зокрема, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що у стягувача виникло право на звернення до органів виконавчої служби щодо отримання інформації про хід виконавчого провадження за виконавчим листом №756/8259/15-ц з 19.01.2016, тобто одразу після направлення заяви про відкриття виконавчого провадження.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, стягувач почав цікавитись виконавчим провадженням та звернувся із першим запитом до Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лише 08.07.2021.

Загалом з моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання до моменту звернення до суду з відповідною заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поноволення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання минуло більше 5 років. У судовому засіданні представник стягувача - адвокат Войнаровський О.В. не зміг пояснити причини, з яких стягувач у період з 2016 по 2021 роки не цікавився ходом виконавчого провадження.

Слід відмітити, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами та не виконував свого процесуального обов`язку з розумним інтервалом часу цікавитися виконавчим провадженням за виконавчим листом щодо примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.12.2015.

Таким чином, беручи до уваги, що стягувачем не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у поновленні строків пред`явлення його до виконання.

Щодо вимоги стягувача про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості, суд зазначає про наступне.

Як встановлено судом, необхідність у видачі дубліката виконавчого листа №756/8239/15-ц від 14.01.2016, виданого Оболонським районним судом м. Києва, стягувач обґрунтовує його втратою.

У відповідності до пп. 17.4 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Виходячи з того, що строк для пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.12.2015 у справі №2-756/4279/15 сплив, і суд відмовив у його поновленні, то правові підстави для видачі дубліката втраченого виконавчого листа відсутні.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Беручи до уваги вищевикладене в своїй сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені заяви представника стягувача про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст. 3, 10, 12, 18, 76-81, 89, 259-261, 433, 353-355, пп.17.4 п.1 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 01.03.2022.

Суддя О.В. Диба