Справа № 204/8065/21
Провадження № 2/204/618/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С ТА Н О В И В:

У жовтні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, яку вона уточнила 26 січня 2022 року та остаточно просила визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 . ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 05.05.1987 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_2 та фактично став єдиним власником спірної квартири, проте не оформив за життя право власності на частку своєї померлої матері належним чином за собою. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і ОСОБА_3 . Після врегулювання питання щодо правильності написання прізвища померлого ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_2 , позивач - ОСОБА_1 в якості представника на підставі довіреності від імені ОСОБА_4 звернулася з заявою до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області щодо вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька - ОСОБА_3 . ОСОБА_4 є сином позивача та ОСОБА_3 . Однак, Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою у Дніпропетровській області було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 серпня 2017 року, оскільки ОСОБА_4 в шестимісячний строк з дати смерті спадкодавця - ОСОБА_3 не звернувся з заявою про прийняття спадщини. Крім того, не було підтверджено факт спільного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_3 , оскільки не було надано документів про реєстрацію ОСОБА_4 за однією адресою зі спадкодавцем на день його смерті. Не оформивши спадщину після смерті ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. При цьому, ОСОБА_4 проживав разом з батьком у спірній квартирі з квітня 2007 року до дати смерті, в тому числі і на дату смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом першої черги, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і фактично прийняв спадщину після померлого батька ОСОБА_3 , проте не оформив за життя право власності на квартиру належним чином за собою. Після смерті сина позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 червня 2019 року. Зважаючи на те, що син позивача - ОСОБА_4 прийняв спадщину після померлого батька ОСОБА_3 , позивач має право на спадщину, яка відкрилася після смерті її сина. Тим більше, що з заявою про прийняття спадщини вона звернулася з дотриманням встановленого законодавством шестимісячного строку. Позивач є спадкоємцем та універсальним правонаступником як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 . Враховуючи, що інші спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, то відповідачем по справі визначено Дніпровську міську раду. На підставі викладеного позивач звернулась до суду з даним позовом.

10 листопада 2021 року від представника відповідача Дніпровської міської ради Пренко А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Дніпровська міська рада позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 при житті звернувся до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області та отримав відмову про вчинення нотаріальних дій від 11 серпня 2017 року, оскільки він в шестимісячний строк з дати смерті ОСОБА_3 не звернувся з заявою про прийняття спадщини та не було підтверджено факт спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , тому що не було надано документів про реєстрацію ОСОБА_4 за однією адресою зі спадкодавцем на день його смерті, а в паспорті останнього відсутня відмітка про реєстрацію за відповідною адресою. Через рік, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Отже, ОСОБА_4 спадщину не прийняв, оскільки не проживав постійно із спадкодавцем - ОСОБА_3 та із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законом шестимісячний строк не звертався. Переконливих та достатніх доказів поважності причин пропуску строку для звернення з вказаною позовною заявою не надано.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Допитана в судовому засіданні 22 лютого 2022 року в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_1 є її знайомою. Вона часто, особливо у теплу пору року, сидить на лавці неподалік від будинку. ОСОБА_1 також часто приходила поспілкуватись. ОСОБА_7 з 2007 року до дня смерті весь час проживав з батьком у будинку АДРЕСА_3 , допомагав батьку. На день смерті батька ОСОБА_4 ОСОБА_8 вони проживали разом.

Допитаний в судовому засіданні 22 лютого 2022 року в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що він проживає у квартирі АДРЕСА_4 . Син ОСОБА_1 ОСОБА_10 , який проживав у будинку АДРЕСА_3 , дружив з його племінником. Станіслав проживав з батьком з 2007 року та продовжував там проживати і після смерті батька.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 грудня 2004 року КЖЕП «Південне» згідно з розпорядженням № 749-09 від 21 грудня 2004 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних частках на праві власності належала квартира АДРЕСА_5 (а.с. 6), а саме по Ѕ частині кожному, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6510342 від 15 лютого 2005 року, виданим Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 7).

При цьому, зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26 вересня 1950 року, актовий запис № 2141 (а.с. 9), вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 20 березня 2007 року Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 2332 (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на Ѕ частину квартири АДРЕСА_5 .

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що визначено у статті 1261 ЦК України.

Отже, ОСОБА_3 як син спадкодавця є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_5 . Разом з ОСОБА_2 на день її смерті у вищевказаній квартирі був також зареєстрований і її син - ОСОБА_3 (зареєстрований з 10 лютого 1987 року, з реєстраційного обліку знятий 10 серпня 2017 року), що підтверджується відповіддю Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-5271 від 22 травня 2019 року (а.с. 98).

У частині 3 статті 1268 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі і Ѕ частину квартири АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

З листа Третьої дніпровської державної нотаріальної контори № 3608/02-14 від 28 жовтня 2021 року вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с. 64).

Але, 27 вересня 2011 року ОСОБА_3 , так і не звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину квартири АДРЕСА_5 після смерті матері - ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим повторно 21 березня 2017 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 6763 (а.с.15).

У вищевказаному свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 прізвище померлого зазначено не як « ОСОБА_11 », а як « ОСОБА_12 ». При цьому, з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 3 від 03 серпня 2017 року (а.с. 17) вбачається, що на підставі висновку Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області № 32/10.5-78 від 05 липня 2012 року, до актового запису № 6763 від 04 жовтня 2011 року було внесено зміни 12 липня 2012 року, а саме змінено прізвище померлого з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 цього ж Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, незважаючи на те, що за життя ОСОБА_12 (до внесення змін до актового запису № 6763 від 04 жовтня 2011 року ОСОБА_13 так і не оформив право власності на спадкове майно - Ѕ частину квартири АДРЕСА_5 після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вказана спадщина фактично належала ОСОБА_3 з часу відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, судом встановлено, що на момент смерті, тобто станом на 27 вересня 2011 року, ОСОБА_3 належала в цілому квартира АДРЕСА_5 .

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належне йому майно та до спадкової маси увійшла в тому числі квартира АДРЕСА_5 .

За життя ОСОБА_12 (до внесення змін до актового запису № 6763 від 04 жовтня 2011 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 22 липня 1978 року перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданим Відділом РАЦС Ленінського району м. Дніпропетровська 22 липня 1978 року, актовий запис № 1166 (а.с. 10). 27 січня 1987 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 05 травня 1987 року Відділом РАЦС Бабушкінського райвиконкому м. Дніпропетровська, актовий запис № 66 (а.с. 11).

Від подружнього життя у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим 01 вересня 1979 року Відділом РАЦС Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 3148 (а.с. 18).

Після смерті ОСОБА_8 його син - ОСОБА_7 у встановлений законодавством шестимісячний строк з відповідною заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька, не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 , що діяла як представник на підставі довіреності від імені ОСОБА_4 , звернулась до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_4 на спадкове майно, що залишилось після смерті батька останнього ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 65 (зворотній бік)). У зв`язку з цим, Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою 11 серпня 2017 року було заведено спадкову справу № 470/2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 65-85).

Однак, постановою державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янкової І.В. від 11 серпня 2017 року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_5 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_8 (а.с. 77). Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що заява про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк спадкоємцем ОСОБА_4 до нотаріальної контори не подавалась та факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після померлого батька ОСОБА_3 спільним проживанням зі спадкодавцем не підтверджується.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 на час відкриття спадщини після смерті батька - ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно не був зареєстрованим разом з останнім за адресою: АДРЕСА_1 , згідно відповіді Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-443 від 18 січня 2019 року ОСОБА_7 зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться (а.с. 92).

Разом з цим, з показань допитаних під час розгляду вказаної справи свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 судом встановлено, що ОСОБА_7 хоча і не був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , однак на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 постійно проживав за вищевказаною адресою разом з батьком.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до абз. 4 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Суд зазначає, що сама по собі реєстрація місця проживання спадкоємця за іншою адресою або відсутність у спадкоємця зареєстрованого місця проживання на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про неприйняття спадщини спадкоємцями, які на час відкриття спадщини фактично проживали разом зі спадкодавцем у одному будинку за однією і тією ж адресою.

Враховуючи наведене суд вважає встановленим, що ОСОБА_7 , який на час смерті свого батька - ОСОБА_8 постійно проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 та з заявою про відмову від спадщини не звертався, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку та набув право на спадкування спадкового майна, що залишилося після смерті його батька, у вигляді квартири АДРЕСА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 син позивача - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , виданим повторно 01 листопада 2018 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2098 (а.с. 22).

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зволікання з виконанням зобов`язань, передбачених ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1299 ЦК України, щодо оформлення права на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, або їх невиконання також не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, незважаючи на те, що за життя ОСОБА_7 так і не оформив право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_5 після смерті батька - ОСОБА_8 , однак вказана спадщина фактично належить ОСОБА_4 з часу відкриття спадщини, тобто з 27 вересня 2011 року, оскільки останній фактично прийняв спадщину як спадкоємець першої черги, який постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить також і належна померлому квартира АДРЕСА_5 .

За правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 його мати позивач ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, 16 січня 2019 року звернулась до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті її сина, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 27/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 86-119).

Отже, позивач у встановленому законом порядку та у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З вищевказаної спадкової справи № 27/2019 вбачається, що крім позивача, з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ніхто не звертався.

21 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 98 (зворотній бік)).

Однак, постановою державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янкової І.В. від 21 червня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_5 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_4 (а.с. 101). Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що спадкоємцем нотаріусу не надано всіх необхідних документів, а 11 серпня 2017 року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_5 та з приводу визначення додаткового строку для подання спадщини останній не звертався і рішення суду до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори не надав.

У зв`язку з викладеним позивач ОСОБА_1 , з метою захисту своїх спадкових прав, звернулась до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останнього постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , та те, що судом встановлений факт прийняття ОСОБА_4 спадщини у встановленому законом порядку після смерті свого батька у вигляді квартири АДРЕСА_5 , суд зазначає, що вказана квартира увійшла до усієї спадкової маси після смерті ОСОБА_4 .

З урахуванням того, що позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, яка у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4 , однак у встановленому законом порядку не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкову квартиру через те, що не було підтверджено факту проживання за однією адресою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 , суд приходить до переконання, що право позивача на спадкування вказаної спірної квартири підлягає захисту в судовому порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в рамках даного позову є необхідним і єдиним можливим способом захисту права позивача, як законної спадкоємиці. Суд звертає уваги на те, що якщо спадкоємець власника майна, в даному випадку ОСОБА_4 , прийнявши спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , не оформив на себе право власності на неї, це не позбавляє позивача, як кінцевого спадкоємця після смерті свого сина, можливості в судовому порядку визнати право на це майно.

Оскільки, позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може, то суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1261, 2168, 1269, 1270, 1296 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП - НОМЕР_9 ) право власності на квартиру АДРЕСА_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез