Справа № 510/662/21
Провадження № 2/510/468/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.22 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, відзиву на позов не надала, просила розглянути справу у її відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження відповідачки; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 22.09.2020р. про належність спірного домоволодіння ОСОБА_4 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 05.04.2021р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія довідки виконкому Ренійської міської ради Одеської області від 18.02.2021р. про склад сім`ї ОСОБА_4 на день його смерті; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.04.2021р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі являється вдовою ОСОБА_4 , відповідачка - його донькою.

За життя ОСОБА_4 на підставі даних погосподарської книги №2 виконкому Долинської сільради Ренійського району Одеської області належав житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини спадкоємець за законом - ОСОБА_1 (дружина) із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори не звернулась, проте вона прийняла спадщину на житловий будинок в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час), оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, понесла витрати на поховання, виконала поминальні обряди. Згідно довідки виконкому Ренійської міської ради Одеської області від 18.02.2021р. на день смерті ОСОБА_4 разом із ним були зареєстровані та мешкали ОСОБА_1 - його дружина та ОСОБА_2 - його донька, але фактично спадщину прийняла тільки позивачка.

При зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок, про що 07.04.2021р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із тим, що на час смерті її чоловіка вимоги діючого законодавства не передбачали обов`язкової державної реєстрації нерухомості у реєстрі прав власності на нерухоме майно, а після смерті ОСОБА_4 отримати свідоцтво про право власності на належний йому будинок неможливо.

З вищенаведеного виходить, що після смерті чоловіка позивачки вирішити питання про отримання необхідного правовстановлюючого документу у позасудовому порядку неможливо, за визнанням права власності на будинок, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець в судовому порядку.

Таким чином, позивачка після смерті свого чоловіка прийняла спадщину за законом в порядку ст. 549 ЦК України 1963р. і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка її не прийняла та на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 помер у 2001р., спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963р.

Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_4 , за прийняттям спадщини в установлений законом строк ніхто не звертався, однак, ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом, прийняла її фактично, в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом . Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку ОСОБА_1 прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних документів на нерухомість, мешкання у спадковому будинку, догляд за його збереженням, проведення ремонту, сплата за користування комунальними послугами та ін.).

Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляла про відмову від неї. Відповідачка на спадщину не претендує.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на нерухомість з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст.549 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963р., ст. ст. 15, 328 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 (рахується зареєстрованим за даними погосподарської книги виконкому Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області за ОСОБА_4 ),

що належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК