ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1632/20

Провадження № 22-ц/4820/54/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

т Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М. секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю : представника позивача та представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 675/1632/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 серпня 2021 року в складі судді Короля О.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ частки в натурі, що є у спільній частковій власності, припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила виділити їй в натурі із спільної часткової власності належні їй 24/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з наступних приміщень житлового будинку «А-1»: хол «1-1» площею 106, 8 кв.м., санвузол «1-2» площею 2, 7 кв.м., житлова кімната «1-3» площею 109, 6 кв.м., загальною площею 219, 1 кв.м. та житловою площею 109, 6 кв.м.; припинити її право спільної часткової власності на 24/100 частини вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та визнати за нею право власності на виділену в натурі частину приміщень житлового будинку «А-1»: хол «1-1» площею 106, 8 кв.м., санвузол «1-2» площею 2, 7 кв.м., житлова кімната «1-3» площею 109, 6 кв.м., загальною площею 219, 1 кв.м. та житловою площею 109, 6 кв.м.

На підтримання заявлених позовних вимог позивач вказувала, що вона володіє на праві спільної часткової власності часткою 24/100 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 453, 5 кв.м. та житловою площею 221, 8 кв.м. Право власності у неї виникло на підставі договору дарування №1613 від 05 вересня 2017 року та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Фактично вона використовує приміщення житлового будинку А-1»: хол «1-1» площею 106, 8 кв.м., санвузол «1-2» площею 2, 7 кв.м., житлову кімнату «1-3» площею 109, 6 кв.м., загальною площею 219, 1 кв.м. та житловою площею 109, 6 кв.м.

Позивач посилається, що рішенням Ізяславської міської ради № 25 від 29 листопада 2011 року надано дозвіл КП «Житлосервіс» зняти з балансу підприємства та передати у власність семиквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 , зокрема, сторонам по даній справі, а згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 04 квітня 2012 року №79, КП «Ізяславське РБТІ» рекомендовано визначити частки всіх співвласників у праві спільної часткової власності.

Також позивач зазначала, що зареєстрували право спільної часткової власності тільки власники квартир під АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , тобто вона та ОСОБА_8 , які були об`єднані в один об`єкт нерухомого майна, частка якого в житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 453, 5 кв.м. та житловою площею 221, 8 кв.м. становить 24/100, які і перейшли у її власності на підставі договору дарування.

Крім того, позивач посилалася, що ОСОБА_4 належить на праві власності нежиле приміщення, магазину з прибудовою, і становить 23/100 частки; ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_4 , і становить 3/25 частки; ОСОБА_5 належить на праві власності квартира АДРЕСА_5 , і становить 2/25 частки; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , позивачу та ОСОБА_9 , яка померла, належить на праві власності квартира АДРЕСА_6 , і становить 13/100 частки.

Тому позивач вважала, що вона як співвласник об`єкта нерухомого майна має право припинити свою участь у праві спільної часткової власності з метою набуття права особистої приватної власності на відокремлену частину нежилого приміщення, що відповідає її частці в цьому майні і буде утворене результаті його виділу, з метою здійснення володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, одноособово, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 серпня 2021 року позов задоволено, виділено ОСОБА_2 в натурі із спільної часткової власності належні їй 24/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з наступних приміщень житлового будинку «А-1»: хол «1-1» площею 106, 8 кв.м., санвузол «1-2» площею 2, 7 кв.м., житлова кімната «1-3» площею 109, 6 кв.м., загальною площею 219, 1 кв.м. та житловою площею 109, 6 кв.м.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 24/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на виділену в натурі частину приміщень житлового будинку «А-1»: хол «1-1» площею 106, 8 кв.м., санвузол «1-2» площею 2, 7 кв.м., житлова кімната «1-3» площею 109, 6 кв.м., загальною площею 219, 1 кв.м. та житловою площею 109, 6 кв.м.

ОСОБА_1 не погодилася з таким рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, вказує на невірне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Судом не прийнято до уваги, що виділ однієї квартири в натурі багатоповерхового будинку, навіть якщо такий виділ технічно можливий, буде порушувати права решти власників квартир щодо можливості користування неподільним майном, яке існує для обслуговування багатоквартирного будинку. При проведенні експертизи щодо можливості виділення в натурі квартир, які належать позивачу експерт проігнорував та не зазначив у своєму висновку про те що вказаний будинок є багатоквартирним житловим будинком, хоча правильна класифікація є дуже важливою обставиною в даному спорі, а зазначення експертом у висновку неправдивих вихідних даних призвело до ухвалення незаконного рішення по справі. Апелянт посилається, що у висновку відображено недостовірні дані щодо частки позивачки, оскільки за нею зареєстровано площа 219, 1 кв.м., при загальній площі будинку 453, 5 кв.м., що ніяким чином не може становити 24/100 частки будинку. Крім цього, апелянт вказує, що не прийнято до уваги, що судом вже розглядався спір відносно поділу вказаного будинку, за наслідками розгляду цивільної справи № 2207/857/12. В ухвалі Апеляційного суду Хмельницької області від 22 квітня 2013 року вказано, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про поділ будинку, оскільки багатоквартирний житловий будинок не належить цілком і повністю власникам приватизованих квартир на праві спільної часткової власності, а земельна ділянка не може надаватися у власність чи користування окремим власникам окремих приватизованих квартир. Таким чином багатоквартирний житловий будинок є цілісним об`єктом, розподіл якого в натурі з припиненням права власності, в тому числі, на спільні конструктивні елементи є неможливим.

З огляду на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 просила скасувати рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 серпня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що відповідно до інвентарної справи № 42 Ізяславського бюро технічної інвентаризації житловий будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним будинком, який має загальну площу 299,1 кв.м., житлова площа 146,8 кв.м.

В інвентарній справі відсутні дані про здійснення в установленому законом порядку добудов до будинку, прийняття їх в експлуатацію та збільшення як загальної так і житлової площі даного будинку.

На підставі Свідоцтва про право власності від 09 листопада 2009 року власником квартири АДРЕСА_7 , загальною площею 52,7 кв.м.. житловою - 28,8 кв.м., є ОСОБА_4 (інвентарна справа № 140 Ізяславського бюро технічної інвентаризації).

На підставі договору дарування від 17 липня 1992 року власником квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 40,6 кв.м.. житловою - 17,8 кв.м., є ОСОБА_1 (інвентарна справа № 154 Ізяславського бюро технічної інвентаризації).

На підставі договору дарування від 01 квітня 2011 року власником квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 29,4 кв.м. житловою - 8,4 кв.м., є ОСОБА_5 (інвентарна справа № 2589 Ізяславського бюро технічної інвентаризації).

На підставі Свідоцтва про право власності від 07 травня 2009 року власниками квартири АДРЕСА_10 , загальною площею 60,4 кв.м.. житловою - 28,2 кв.м., є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 .. ОСОБА_9 в рівних частках по ј кожний. (інвентарна справа № 155 Ізяславського бюро технічної інвентаризації).

На підставі Свідоцтва про право власності від 03 травня 2006 року власником приміщення № 5 житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 38 кв.м.. житловою - 29,2 кв.м., є ОСОБА_3 (інвентарна справа Ізяславського бюро технічної інвентаризації житловий будинок).

На підставі договору міни від 15.06.2010 року ОСОБА_2 була власником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 27,3 кв.м.. житловою - 17,3 кв.м.

На підставі договору міни від 18.08.2010 року ОСОБА_8 був власником квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 45 кв.м.. житловою - 17,1 кв.м.

Рішенням Ізяславської міської ради Хмельницької області № 25 від 29 листопада 2011 року семиквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 дозволено зняти з балансу КП «Житлосервіс» та передано у власність ОСОБА_4 - власнику нежилого приміщення магазину з прибудовою по АДРЕСА_7 , ОСОБА_1 - власнику квартири АДРЕСА_6 , ОСОБА_5 - власнику квартири АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 - власникам квартири АДРЕСА_10 , ОСОБА_3 - власнику квартири АДРЕСА_14 , ОСОБА_2 - власнику квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 - власнику квартири АДРЕСА_3 .

Висновком КП «Ізяславське РБТІ» від 04 квітня 2012 року №79 було рекомендовано визначити частки ОСОБА_4 - власника квартири АДРЕСА_7 - 23/100 частини будинку, ОСОБА_1 - власника квартири АДРЕСА_6 - 3/25 частини будинку, ОСОБА_5 - власнику квартири АДРЕСА_5 - 2/25 частини будинку, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 - власникам квартири АДРЕСА_10 - 1/5 частину бужинку, ОСОБА_3 - власнику квартири АДРЕСА_14 - 13/100 частин будинку, ОСОБА_2 - власнику квартири АДРЕСА_2 - 9/100 частин будинку, ОСОБА_8 - власнику квартири АДРЕСА_3 - 15/100 частин будинку.

23 січня 2013 року ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_2 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 45 кв.м.. житловою - 17,1 кв.м.

З висновку Ізяславського бюро технічної інвентаризації від 03 липня 2013 року вбачається, що квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 об`єднані, в результаті чого утворилась одна двокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Над цією квартирою побудований другий поверх - власник невідомий.

В подальшому лише ОСОБА_2 з усіх власників квартир по АДРЕСА_1 на підставі рішення Ізяславської міської ради Хмельницької області №25 від 29.11.2011 зареєструвала право спільної часткової власності в розмірі 24/100 частин будинку.

23 січня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвали договір дарування квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 45 кв.м.. житловою - 17,1 кв.м. від 23 січня 2013 року.

На підставі даного договору за ОСОБА_2 та ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на 24/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 за кожним.

10 квітня 2017 року ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_8 прийняв в дар 24/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі якого за ОСОБА_8 було зареєстровано паво власності на 24/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 що складає 67,5 кв.м. від загальної площі будинку та 49,1 кв.м. від житлової, загальна площа всього будинку складає 301,9 кв.м., житлова 161,3 кв.м.

В цей же день 10 квітня 2017 року ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_11 прийняв в дар 24/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 що складає 67,5 кв.м. від загальної площі будинку та 49,1 кв.м. від житлової (квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , загальна площа всього будинку складає 301,9 кв.м., житлова 161,3 кв.м.

30 серпня 2017 року державним реєстратором Олешинської сільської ради до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про те, що загальна площа житлового будинку АДРЕСА_1 , складає вже 453,5 кв.м., а житлова - 221,8

У додаткових відомостях до Державного реєстру 24/100 житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_11 , складають 219,1 кв.м. загальної площу та 109,6 житлової площі.

Також в додаткових відомостях реєстратором зазначено, що зміна загальної і житлової площі всього будинку відбулась за рахунок зміни внутрішнього оздоблення, перенесення перегородок. Ці зміни відбулись без порушення зовнішніх капітальних стін і конструкцій.

05 вересня 2017 року ОСОБА_11 подарував, а ОСОБА_8 прийняв в дар 24/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що складає 219,1 кв.м. від загальної площі будинку та 109,6 кв.м. від житлової, загальна площа всього будинку складає 453,5 кв.м., житлова - 221,8

05 вересня 2017 року ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_2 прийняла в дар 24/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що складає 219,1 кв.м. від загальної площі будинку та 109,6 кв.м. від житлової, загальна площа всього будинку складає 453,5 кв.м., житлова - 221,8

Інші власники квартир багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 право спільної часткової власності у відповідних розмірах не зареєстрували та на даний час залишаються власниками окремих квартир багатоквартирного будинку.

За висновком будівельно-технічної експертизи від 07.08.2020 року 24/100 частини будинку, що використовує ОСОБА_2 складаються: хол «1-1» площею 106, 8 кв.м., санвузол «1-2» площею 2, 7 кв.м., житлова кімната «1-3» площею 109, 6 кв.м., загальною площею 219, 1 кв.м. та житловою площею 109, 6 кв.м., фактично експлуатуються окремо та можуть бути виділені в окремий об`єкт цивільних правовідносин незалежний від інших частин домоволодіння.

Вказані обставини підтверджується дослідженими письмовими доказами та фактично не заперечуються сторонами.

Згідно с. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому 5.

Відповідно до ч. 4 ст. 331 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За нормами ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч.ч.1,3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З вищевказаних доказів у вигляді інвентаризаційних справ на житлові приміщення в житлового будинку АДРЕСА_1 , які було досліджено в судовому засіданні апеляційного суду, вбачається, що у позивача ОСОБА_2 на підставі правовстановлюючих документів виникло право приватної власності на окремий об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_2 , як об`єднану в один об`єкт нерухомості з квартирою АДРЕСА_3 , загальною площею 67,5 кв.м. та житловою 49,1 кв.м. в будинку, від загальної площі всього будинку 301,9 кв.м., житлової 161,3 кв.м.

При цьому позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виникнення у неї права спільної часткової власності з відповідачами на житловий будинок АДРЕСА_1 (будь-яких правовстановлюючих документів суду не надано) як співвласниками будинку на праві спільної часткової власності.

Рішення Ізяславської міської ради Хмельницької області №25 від 29.11.2011 року вказаних обставин не підтверджує, з нього лише вбачається, що семиквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 дозволено зняти з балансу КП «Житлосервіс» та передано у власність позивача та відповідачів саме окремі об`єкти нерухомості у вигляді квартир, а не часток в будинку і відповідно не вбачається виникнення права спільної часткової власності учасників справи із визначенням конкретних часток в будинку. Висновком КП «Ізяславське РБТІ» від 04.04.2012 року №79 також лише було рекомендовано визначити частки.

Квартири у цьому будинку, що належать сторонам на праві приватної власності, не є їх спільним майном у вигляді спільної часткової власності.

Сторони не укладали договір про створення спільної часткової власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , тому внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей, згідно яких позивач є власником відповідної частки житлового будинку, не змінює суті спірних правовідносин та правового статусу житлових приміщень.

За таких обставин слід дійти висновку, що спірний багатоквартирний житловий будинок не належить цілком і повністю власникам приватизованих квартир на праві спільної часткової власності, а отже при вирішенні спору не можуть бути застосовані норми ст. 364 ЦК України та позивач не може на підставі даної норми виділити в натурі належну їй частку.

Крім того як вказано вище у позивача ОСОБА_2 на підставі правовстановлюючих документів виникло право приватної власності на окремий об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_2 , як об`єднану в один об`єкт нерухомості з квартирою АДРЕСА_3 , загальною площею 67,5 кв.м. та житловою 49,1 кв.м. в будинку, від загальної площі всього будинку 301,9 кв.м., житлової 161,3 кв.м.

В той же час 30 серпня 2017 року державним реєстратором Олешинської сільської ради до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про те, що загальна площа житлового будинку АДРЕСА_1 , складає вже 453,5 кв.м., а житлова - 221,8. У додаткових відомостях до Державного реєстру 24/100 житлового будинку АДРЕСА_1 , відображено, що ОСОБА_11 належить 24/100 частин будинку, складають 219,1 кв.м. загальної площу та 109,6 житлової площі. Зміни розміру загальної і житлової площі будинку відбулась за рахунок зміни внутрішнього оздоблення та знесення перегородок без порушення зовнішніх капітальних стін і конструкцій.

Однак з усією очевидністю вбачається, що зміна загальної площі в сторону збільшення на 151 кв.м. не могла збільшитись лише за рахунок зміни внутрішнього оздоблення та знесення перегородок, а як видно з висновку Ізяславського бюро технічної інвентаризації від 03 липня 2013 року над об`єднаною двокімнатною квартирою АДРЕСА_2 побудований другий поверх - власник якого невідомий.

При цьому жодних відповідних дозвільних документів на проведення будівельних робіт, прийняття реконструйованої квартири АДРЕСА_2 зі збільшеною як загальною так і житловою площею в матеріалах інвентаризаційної справи та в матеріалах даної цивільної справи немає.

Також слід звернути увагу, що 219,1 кв.м. загальної площі та 109,6 житлової площі, на яку зареєстровано право власності позивача як на 24/100 від усієї площу будинку, складають 48,3/100 від загальної площі будинку 453,5 кв.м. та 49,4/100 від житлової - 221,8, яка на даний час зазначена в Державному реєстрі.

У зв`язку з наведеним вище, відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно як щодо загальної площі житлового будинку АДРЕСА_1 , так і розміру частки позивача в будинку - 24/100 в співставленні з фактичною загальною площею 219,1 кв.м. та житлової 109,6 кв.м., на які зареєстровано її право власності, суд до уваги не приймає, оскільки вони не відповідають відомостям первинних правовстановлюючих документів, щодо загальної площу будинку та квартири позивача за відсутності інших дозвільних документів на збільшення площі спірного будинку, невідповідності розміру частки позивача - 24/100 частин будинку площі, яка вона фактично використовує і на яку за нею зареєстровано право власності - 219,1 кв.м, що складає 48,3/100 від загальної площі будинку.

В зв`язку з цим на підставі норм ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд при вирішенні спору надає пріоритет відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії, а саме правовстановлюючим документам, які містяться в матеріалах інвентарної справи БТІ.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для виділення в натурі частки в житловому будинку позивачу та в задоволенні позову слід відмовити, оскільки це призведе до порушення прав інших власників квартир, порушення норм чинного законодавства щодо набуття права власності на новостворене майно.

При цьому виділення позивачу в натурі частки в житловому будинку в розмірі 219,1 кв.м. загальної площі, якими вона фактично користується, суперечить як правовстановлюючим документам на спірний об`єкт нерухомого майна, так і реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем права власності лише на 24/100 частин будинку, оскільки фактично вона користується 48,3/100 від загальної площі будинку.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, дійшов помилкових висновків про задоволення позову, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ частки в натурі, що є у спільній частковій власності, припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1261,5 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук Л.М. Грох