Справа № 289/2354/21
Номер провадження 2/289/116/22
29.03.2022 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді - Кириленка О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Коваль І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Радомишль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є власником згаданого житла. За даною адресою зареєстроване місце проживання відповідача, який фактично у цьому будинку відсутній без поважних причин понад один рік, у зв`язку із чим він втратив право користування цим житлом.
Ухвалою судді від 29.12.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач до суду також не з`явився, однак, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи повторну неявку відповідача без поважних причин та не подання ним відзиву, розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є опікуном та законним представником недієздатного ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.09.2021 у справі №289/224/21 (а.с. 12).
В свою чергу, ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.10.2013, виданим приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н.М. та зареєстрованим в реєстрі за №1410, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10969346 від 16.10.2013, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №286415892 від 24.11.2021 (а.с. 8-9, 15).
Згідно довідки ПП «Житлоремсервіс-9» від 22.11.2021 №678 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14).
Разом з тим, відповідно до акту обстеження соціального стану від 29.10.2021, складеного депутатом Радомишльської міської ради та сусідами позивача, у згадуваному житловому будинку відповідач не проживав і не проживає (а.с. 13).
Отже, судом встановлено, що між сторонами діють житлові правовідносини.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
За правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.
Таким чином, встановлення судом факту відсутності відповідача без поважних причин понад шість місяців за місцем проживання, а саме у вказаному житловому будинку, є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право на користування наведеним житлом.
Керуючись ст. ст. 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 23, 76, 81, 258, 273, 280, 284, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в разі його пропуску з поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. О. Кириленко