Справа № 541/2877/21
Номер провадження 2/541/172/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 квітня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Ситник О.В., за участю секретаря Раданович Ю.М. розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в місті Миргород, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( місце реєстрації АДРЕСА_2 ) про встановлення факту який породжує юридичні наслідки , внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту ,який породжує юридичні наслідки , внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування.

Позивачка свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 яка є матір`ю позивачки . На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . , разом із нею була зареєстрована сестра позивачки ОСОБА_2 яка зазначена відповідачем у позові. Позивачка вказує , що її мати на момент смерті фактично проживала разом із нею за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті матері до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 1013 га що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області з кадастровим номером :00:001:0145 . Позивачка вказує , що оскільки її сестра ОСОБА_2 була на момент смерті матері ОСОБА_3 зареєстрована разом із нею , то вона вважається такою , що фактично прийняла спадщину шляхом постійного із нею проживання. Тому коли позивачка ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса про видачу їй спадкових документів на земельну ділянку , то їй було видане свідоцтво про право на спадщину на вище зазначену земельну ділянку тільки на Ѕ частину. Але позивачка вказує, що сестра фактично не проживала за її адресою реєстрації на момент смерті матері , а мати проживала разом із позивачкою , тому змушена звернутись до суду про встановлення цього факту . ОСОБА_1 вказує , що зверталась до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування , але їй було відмовлено . ОСОБА_1 вказує, що не тим шляхом пішла в той час для відновлення її порушеного права .

Також позивачка ОСОБА_1 вказує, що до спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , дане домогосподарство відносилось до колгоспного двору відповідно до особового рахунку № НОМЕР_2 по господарської книги № 6 за 1991- 1995 років головою двору була ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( чоловік ) та ОСОБА_2 , остання вибула в м. Полтаву 16.06.1992 року , а знову була зареєстрована 14.10.1997 року . Відповідно до довідки від ДКП «Миргородтехінвентаризації» станом на 31.12.2012 рік право власності на дане домоволодіння не проводилось. Відповідно до технічного паспорта житловий будинок з господарськими будівлями складається з житлового будинку ( літ. - А-1), веранда ( літ. - а) , сарай ( літ.- Б) , сарай ( літ.- В) , погріб ( літ.- в), колодязь № 1 . Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Наконечної Н.П. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями , але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок . ОСОБА_1 вказує що той факт , що її мати ОСОБА_3 проживала на момент смерті разом з нею у м. Миргороді , а не в АДРЕСА_2 , де була зареєстрована разом із іншою її дочкою , а сестрою позивачки по справі довідкою голови будинкового комітету по АДРЕСА_1 та показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та також прохала витребувати в архіві Миргородського районного суду цивільну справу № 541/1588/17 та оглянути її , а саме звернути увагу на показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які були допитані при розгляді цивільної справи та які вказали також , що ОСОБА_3 із серпня 2011 року фактично проживала разом із ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , оскільки була паралізована , догляд за нею до самої смерті здійснювала ОСОБА_1 та поховала її після смерті, а ОСОБА_2 ніхто ні одного разу не бачили біля матері . Тому позивачка зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 не може вважатись такою, що прийняла спадщину автоматично шляхом постійного проживання із матір`ю ОСОБА_3 і вважає, що потрібно внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом яке вона отримала 10.01.2018 року у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області наданої на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 1939 року народження на Ѕ частину земельної ділянки розміром 3, 1013 га , що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:001:0145 зареєстрованої в реєстрі за № 30 по спадковій справі № 65 /2017 - виключивши з числа спадкоємців ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також позивачка вважає , оскільки вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері яка прийняла спадщину, спадкова справа за її заявою відкрита у приватного нотаріуса то прохає визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді позовну заяву 03.11.2021 року залишено без руху, та надано строк на усунення недоліків, ухвалою судді від 02.12.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву з усунутими недоліками та підготовче судове засідання призначено на 23.12.2021 року. Ухвалою суду від 09.02.2022 року закрито підготовче судове засідання та розгляд справи призначено на 04.04.2022 року.

В судове засідання позивачка та її представник адвокат Сидоренко Ю.В. не з`явились , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність , позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали справу розглянути у їх відсутність в зв`язку із введеним військом станом в країні, адвокат Сидоренко Ю.В. долучив письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( а.с. 80-84) Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась , повідомлена належним чином про розгляд справи , відзиву , заяв чи клопотань до суду не надала. ( а.с. 75, 78) .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу .

Судом встановлено , що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 4) , позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 ( а.с. 5-7) , ОСОБА_1 отримала у приватного нотаріуса 10.01.2017 року свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину спадкової земельної ділянки з якого вбачається, що на іншу Ѕ частину земельної ділянки свідоцтво не видане ( а.с. 8) , позивачка ОСОБА_1 отримала відмову від нотаріуса про видачу їй спадкових документів на житловий будинок з господарськими будівлями в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно ( а.с. 9) , з копії довідки виданої головою будинкового комітету по АДРЕСА_1 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 в помешканні ОСОБА_1 дійсно проживала хвора мати ОСОБА_3 1939 року народження , яка за цією адресою і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 11) , з копії довідки виданої виконавчим комітетом Кибинської сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , але вибула без зняття з реєстраційного обліку в м. Миргород де і померла , за вказаною адресою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем реєстрації не проживає. ( а.с. 12) , відповідно до технічного паспорта житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 - складається з житлового будинку ( літ. - А-1), веранда ( літ. - а) , сарай ( літ.- Б) , сарай ( літ.- В) , погріб ( літ.- в), колодязь № 1 . ( а.с. 16-18) , інвентаризаційна вартість становить 47 961 гривню ( а.с. 19) , відповідно до довідки від ДКП «Миргородтехінвентаризації» станом на 31.12.2012 рік право власності на дане домоволодіння не проводилось( а.с. 13) , домогосподарство відносилось до колгоспного двору відповідно до особового рахунку № НОМЕР_2 по господарської книги № 6 за 1991- 1995 років головою двору була ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( чоловік ) та ОСОБА_2 , остання вибула в м. Полтаву 16.06.1992 року , а знову була зареєстрована 14.10.1997 року ( а.с. 14, 45-46, 58 ), відповідно до інформації з виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області вбачається, що за даними по господарського обліку та книги за 1991-1995 роки домогосподарство в с. Кибинці головою двору якого була ОСОБА_3 , особовий рахунок № НОМЕР_2 , відносилось до « колгоспного двору» ( а.с. 64) , відповідно до інформації з виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області вбачається, що інформації про реєстрацію ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_2 відсутні. ( а.с. 65) , відповідно до протоколу опитування адвокатом ОСОБА_10 який представляє інтереси позивачки ОСОБА_1 особи за її згодою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що приблизно в серпні 2011 року ОСОБА_1 забрала свою матір ОСОБА_3 до себе у м. Миргород , там вона її доглядала і після смерті займалась похованням тільки вона , ОСОБА_2 також є дочкою померлої ОСОБА_3 , спочатку вона вчилася , потім вийшла заміж і в с. Кибинці з`являлась дуже рідко , з того часу як ОСОБА_3 переїхала до дочки ОСОБА_1 у м. Миргород ОСОБА_2 не бачили в Кибинцях , будинком опікувалася ОСОБА_1 , обробляла земельну ділянку і там і до цього часу ( а.с. 81-82) , суд оглянув цивільну справу № 541/1588/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування , з описової частини рішення по даній справі вбачається, що були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та які вказали також , що ОСОБА_3 із серпня 2011 року фактично проживала разом із ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , оскільки була паралізована , догляд за нею до самої смерті здійснювала ОСОБА_1 та поховала її після смерті, а ОСОБА_2 ніхто ні одного разу не бачили біля матері . Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому прохала встановити факт непроживання ОСОБА_2 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , тим самим визнати ОСОБА_2 такою , що не прийняла спадщину , внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом яке вона отримала 10.01.2018 року у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області наданої на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 1939 року народження на Ѕ частину земельної ділянки розміром 3, 1013 га , що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:001:0145 зареєстрованої в реєстрі за № 30 по спадковій справі № 65 /2017 - виключивши з числа спадкоємців ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та прохає визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . ( а.с. 32-34) .

Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються гл. 6 розд. IV ЦПК України. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, а саме з питанням спадкування. Аналіз положень ст. 315 ЦПК України свідчить про те, що юридичні факти встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК (в цей час - ст. 175 ЦПК України), так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК (в цей час - ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Оскільки встановлення в судовому порядку факту не проживання відповідачки ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 безпосередньо пов`язане з визнанням права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину яке вже видане на ім`я позивачки , звернення із даною заявою в позовному провадженні є виправдним, оскільки похідна вимога (визнання права власності в порядку спадкування за законом) залежить від задоволення основних вимог (встановлення факту , що відповідачка тим самим не прийняла спадщину шляхом постійного проживання ).Крім цього, вказані основні та похідна вимога пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, а матеріально-правові вимоги спрямовані до одного і того ж відповідача, який у випадку відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, отримує право на спадкування. Отже, окремий розгляд позовних вимог в порядку різного провадження є недоцільним. Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 3 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не проживала на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 разом з нею за адресою АДРЕСА_2 , тому суд приходе до висновку що ОСОБА_2 не прийняла спадщини після смерті ОСОБА_3 в розумінні ст. 1268 ЦК України .

Відповідно до ст. 1298 ЦК України - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1300 ЦК України - внесення змін до свідоцтва про право на спадщину - за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, записи в по- господарській книзі підтверджують те що ОСОБА_3 за свого життя у встановленому законом порядку набула право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а тому дане право може виступати об`єктом спадкування. Суд зазначає, що хоча відповідачка ОСОБА_2 і була зареєстрована та була членом «колгоспного двору» на 1991 рік в даному домоволодінні , але відповідно до інформації з по господарських книг вибула з домогосподарства 16.06.1992 року у м. Полтаву , частки у бувшому колгоспному дворі не виділяла , а прибула знову до колгоспного двору аж 14.10.1997 року , тобто після трирічного строку в який би можливо було виділити свою частку у колгоспному дворі , тобто на сьогодні частки у бувшому колгоспному дворі вона не має, також відомостей про виділ частки у колгоспному дворі членом колгоспного двору ОСОБА_4 немає .

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи той факт , що відповідачка ОСОБА_2 не проживала разом із ОСОБА_3 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою їх реєстрації в селі Кибинці Миргородського району Полтавської області і даний факт встановлений при розгляді справи у суді , то суд також приходе до висновку про задоволення позовної вимоги про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину , яке вже видане на ім`я позивачки ОСОБА_1 на Ѕ частину земельної ділянки - виключивши з числа спадкоємців ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , оскільки вона є такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов також висновку, що ОСОБА_1 як спадкоємиця першої черги за законом після смерті матері прийняла спадщину звернувшись в шестимісячний строк після смерті матері до нотаріуса у встановленому законом порядку то набула право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Тож у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є об`єктом спадкування.

Факт прийняття позивачкою ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_3 підтверджується документів наданих до суду . У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця ОСОБА_3 права власності на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачці ОСОБА_1 оформити право на спадщину в позасудовому порядку на житловий будинок , суд вважає за необхідне визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за позивачкою ОСОБА_1 .

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 82, 141, 258, 263, 264, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( місце реєстрації АДРЕСА_2 ) про встановлення факту який породжує юридичні наслідки , внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити .

2.Встановити факт не проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавицею ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини , визнавши ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

3.Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.2018 року, виданого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечною Н.П. на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 1939 року народження на Ѕ частину земельної ділянки розміром 3, 1013 га , що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:001:0145 зареєстрованого в реєстрі за № 30 по спадковій справі № 65 /2017 - виключивши з числа спадкоємців ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4.Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку спадкування за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду .

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник