Справа № 442/793/19 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/2153/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколота Т.І.,Савуляк Р.В.

Секретар Савчук Г.В.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без участі учасників цивільну справу № № 442/793/19 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та її представника адвоката Кравець А.О. та представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Рупінського О.Б. на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

в с т а н о в и в:

04 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому з уточненням позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 в сумі 29 708 грн., вартість майнової шкоди (зіпсованих речей) в сумі 14 240 грн та заподіяну моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.-всього 143 948 грн. Витрати, понесені у зв`язку з проведенням будівельно-технічних експертиз покласти на відповідача.

Позов мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 на праві власності належать дві квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , що знаходяться у цьому ж будинку, поверхом вище. Зважаючи на те, що на даний момент вона є пенсіонером, а також, що у неї є також житло у м. Стрий, вона періодично залежно від сезону проживала як у м.Дрогобич так і у м.Стрий Львівської області.

30.08.2018 при черговому відвідуванні своєї квартири АДРЕСА_4 , вона виявила, що в час її відсутності у квартирі протягом 2-3 тижнів, квартира була сильно затоплена: виднілися великі мокрі плями майже на всій стелі у вітальні, а також на стінах, на кухні у місці мокрої плями впала штукатурка із стелі розміром 0,25х 0,25 м, підлога у вітальні просіла, меблі, що знаходились у кімнаті були мокрі та присипані штукатуркою зі стелі. Також мокрим був весь одяг, що знаходився у шафі та килим на підлозі. Крім того, у квартирі внаслідок залиття сталося коротке замикання електропроводки, внаслідок чого електропостачання відсутнє.

Діями відповідача їй задано матеріальної і моральної шкоди. Моральну шкоду оцінює у 100 000,00 грн.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року позов задоволено частково.

Вирішено: стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 17 339 грн. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 3000 моральної шкоди, 2512 грн. витрат, понесених за складання висновку експерта- всього 22 851 грн. ;

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн. судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кравець А.О.

В апеляційній скарзі зазначають, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначають, що судом не досліджені всі обставини, що мають значення для справи. Апелянт не згідна з сумою відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки вона не ґрунтується на матеріалах справи. Розмір моральної шкоди не відповідає принципу розумності та справедливості, оскільки апелянт є пенсіонером, до цього часу не має змоги проживати в своїй квартирі, а відтак перебуває у край важкому фізичному та напруженому емоційному стані.

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2021року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди змінити, стягнувши в її користь 29 708 грн. матеріальної шкоди завданої залиттям квартири, 54,00 грн. витрат на фотодрук, 3 712грн. за складення експертом кошторисної документації, вартість пошкоджених внаслідок залиття речей в розмірі 14 240,00 грн. та заподіяну моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.-всього 143 948 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 -адвокат Рупінський О.Б. вказує , що рішення суду є незаконним, постановлене внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків викладених у рішенні суду. Вказує, що суд беззастережно прийняв висновок №463 від 20.05.2019 р., при цьому під час допиту в судовому засіданні експерт зазначив, що встановити причини затоплення є неможливим, також судом не оцінено позицію експерта про те, що він не може розділити час затоплення по кожній з точок, де воно відбулося та не може окремо встановити вартість відновлення кожного місця підтоплення. Судом не досліджено та не дано оцінку тому, що приміщення котрими володіють позивач та відповідач не мають спільного перетину в місцях заливу та не враховано висновок спеціаліста про стан покрівлі будинку.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) позивачем ОСОБА_1 та її представником адвокатом Кравець А.О. надано відзиви на апеляційну скаргу. У наданих відзивах позивач ОСОБА_1 та її представник-адвокат Кравець А. О. не погоджуються з доводами апеляційної скарги представника відповідача-адвоката Рупінського О.Б., настоюють на своїй апеляційній скарзі, яку просять задовольнити, змінивши рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дрогобицького ДКМБТІ та ЕО від 28.11.2003року (а.с.8).

30 серпня 2018 року при черговому відвідуванні квартири, позивач ОСОБА_1 виявила її залиття, що проявилося видимими плямами на стелі у вітальній кімнаті, на стінах, у кухні на місці мокрої плями відпала частина вирівнюючого шару штукатурки розміром 0,25х0,25м, підлога у вітальні просіла, меблі у кімнаті мокрі та присипані штукатуркою із стелі. Також мокрим був весь одяг у шафі, килим на підлозі від мокроти втратив свій вигляд. У квартирі внаслідок залиття сталося коротке замикання електропроводки, внаслідок чого відсутнє електропостачання.

Факт залиття квартири підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи №463/18 від 20.05.2019 року, а також визнанням відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні 06.03.2019 року, однак у послідуючих судових засіданнях відповідач заперечувала факт залиття квартири АДРЕСА_4 та свою вину у цьому.

Експертом ОСОБА_3 у Висновку прописано, що причину затікання встановити не вдалось. Вартість відновлювального ремонту ушкоджень залиттям приміщень кухні та житлової кімнати у квартирі АДРЕСА_1 станом на 20 травня 2019 року становить 17 339 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив з того, що квартира АДРЕСА_4 позивача ОСОБА_1 знаходиться на першому поверсі будинку, АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 , яка знаходиться поверхом вище. Відповідач, яка в процесі розгляду справи визнавала свою вину у заподіянні шкоди залиттям квартири позивача, хоч з часом заперечувала вину, не спростувала такої належними та допустимими доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на презумпції вини відповідача ОСОБА_2 та нормах закону, щодо належного утримання житла, санітарно-технічного обладнання, сантехприладів, а також відповідальності за спричинену шкоду.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК).

Згідно ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади, пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

За приписами ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідальність за шкоду настає при наявності таких підстав у їх сукупності: шкода, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди, вина .

Щодо доводів апеляційної скарги представника відповідача-адвоката Рупінського О.Б., такі не спростовують висновків суду, оскільки судом дано належну оцінку кожному із доказів та прописано в чому полягає вина, протиправна поведінка, причинний зв`язок у заподіянні шкоди відповідачем ОСОБА_2 у залитті квартири позивача ОСОБА_1 . Основний довід- власність зобов`язує утримувати всі сантехнічні прилади у справному стані, ремонтувати чи проводити їх заміну при виявленні недоліків, дотримуватися правил добросусідства. Відповідачем ОСОБА_2 не доведено протилежного. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст.1166 ЦК покладається на відповідача.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та її представника -адвоката Кравець А.О. про не стягнення відшкодування за пошкоджені речі, меблі під час залиття, колегія суддів зазначає, що оцінка завданої шкоди речам проводиться судово- товарознавчою експертизою із врахуванням їх зносу, однак призначення такої експертизи чи надання суду відповідного дослідження, позивачем не заявлялося та не надавалося.

Щодо інших доказів, такі не спростовують висновків суду.

Європейський суд з прав людини прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК).

Відповідно до ст.ст. 374 ч.1 п.1,; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника адвоката Кравець А.О. залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Рупінського О.Б. залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк