Справа № 130/3507/21
Провадження № 22-ц/801/869/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вернік В. М.
Доповідач :Матківська М. В.
УХВАЛА

07 квітня 2022 рокуСправа № 130/3507/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В., одержавши апеляційну скаргу Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату

на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи,

встановив:

06 квітня 2022 року до Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справа № 130/3507/21 із апеляційною скаргою Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2022 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, пославшись на те, що копію рішення отримав 02 березня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подана відповідачем до суду 01 квітня 2022 року, тобто з пропуском встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України строку.

Згідно супровідного листа копія рішення направлена сторонам 11 березня 2022 року, однак позивач ОСОБА_1 отримала копію рішення 02 березня 2022 року, про що свідчить розписка. Звернувшись за негайним виконанням рішення, позивач надала відповідачу отриману копію рішення, посилання на яке міститься у наказі № 39 про поновлення на роботі та виплату середньої зарплати за один місяць від 02 березня 2022 року.

Тому враховуючи, що твердження відповідача про отримання копії рішення 02 березня 2022 року, підтверджується матеріалами справи, вважаю доцільним строк на апеляційне оскарження поновити.

Водночас апеляційну скаргу слід залишити без руху з тих підстав, що в порушення п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України відповідачем не додано до апеляційної скарги документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі відповідач заявив клопотання про відстрочення сплати судових витрат, вказавши, що з метою оплати судового збору в розмірі 1488,60 грн. за подання апеляційної скарги, відповідачем 09 березня 2022 року виконані всі необхідні дії для замовлення бюджетних коштів, що доводиться реєстрами бюджетних зобов`язань, проте відповідні кошти на рахунок апеляційного суду не спрямовані, оскільки згідно п. 19 Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2021 року № 590, зазначений платіж не відноситься до категорії невідкладних. Тому на підставі частини 1 статті 136 ЦПК України, врахувавши майновий стан сторони, а також те, що він не має об`єктивної можливості оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити особу від сплати судового збору. Такими умовами є, якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід звернути увагу на те, що особа, яка звернулася із апеляційною скаргою на рішення суду та із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, у цій цивільній справі є відповідачем і є юридичною особою, а тому судовий збір при поданні апеляційної скарги підлягає оплаті в повному обсязі.

Крім того, слід зазначити, що згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 29 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Безпідставне відстрочення сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

З огляду на викладене, клопотання відповідача Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату про відстрочення сплати судового збору до задоволення не підлягає.

Таким чином, відповідач має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі, визначеному підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 1.2. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, а також у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції задоволено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру. Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції повністю.

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі до сплати підлягає судовий збір за дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру у розмірі 4086,00 грн. (908,00 грн. * 3) * 150%), який відповідачу слід сплатити за такими реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м. Вінниця/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0002856; код класифікації доходу бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскарження) по справі ______ (номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, залишивши апеляційну скаргу без руху.

До суду слід подати оригінал документу про сплату судового збору.

Керуючись ст. 136, 185, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Поновити Жмеринському психоневрологічному будинку-інтернату Вінницької області строк на апеляційне оскарження рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2022 року.

В задоволенні клопотання Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату Вінницької області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2022 року залишити без руху.

Надати відповідачеві строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Матківська