Справа №345/597/22
Провадження № 2/345/369/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

28.03.2022 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 цивільну справу за позовом керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Войнилівської селищної ради ОТГ, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Калуської окружної прокуратури звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2020 працівникам Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області виявлено факт незаконного вилучення водних живих ресурсів з річки Сівка поблизу села Мошківці Калуського району Войнилівської ОТГ.

Зокрема, 29.12.2020 головним державним інспектором рибоохоронного патруля Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області Скляр С.В. складено акт № 00098/73 виявлення та вилучення водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, плавучих і транспортних засобів. Згідно акту житель с. Мошківці Калуського району Войнилівської ОТГ ОСОБА_1 о 15 годині 30 хвилин на ріці Сівка в районі села Мошківці здійснив вилов риби забороненим знаряддям лову - екраном розмірами 1x1 м V 25х25 мм.

Як наслідок, ОСОБА_1 виловлено: ялець звичайний - 3 штуки, вирезуб причорноморський - 3 штуки загальною вагою 520 гр., а також: верховодка - 1 штука, білизна - 1 штука загальною вагою 0,170 гр.

Також 29.12.2020 інспектором ОСОБА_2 складено опис-оцінку водних живих ресурсів (риби), вилучених у ОСОБА_1 в загальній кількості 6 - штук.

На підставі вказаного факту головним державним інспектором рибоохоронного патруля Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області 29.12.2020 також складено протокол № 00098/73 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП України, а також протокол № 00172/74 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 90 КУпАП України.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.02.2021 у справі № 345/202/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 85, ст. 90 КУпАП України та призначено покарання згідно ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 нмдг, що становить 340 грн. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Довідкою, виданою Управлінням Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, від 11.01.2021 № 07-04/73 про розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби гр. ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2012 року № 1030, навколишньому природному середовищу спричинено збитки в сумі 30990,00 грн.

Довідкою, виданою Управлінням Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, від 11.01.2021 № 07-04/79 про розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби гр. ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, навколишньому природному середовищу спричинено збитки в сумі 272,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати задані навколишньому природному середовищу збитки в сумі 31262,00 грн.

Оскільки, ні Войнилівською селищної ради ОТГ Калуського району, ні Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області жодних заходів щодо відшкодування шкоди ОСОБА_1 не вжито, у Калуської окружної прокуратури наявні підстави для представництва інтересів держави в особі Войнилівської селищної ради ОТГ Калуського району та Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області.

Беручи до уваги наведене, керівник Калуської окружної прокуратури просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Войнилівської селищної ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області шкоду, спричинену навколишньому природному середовищу, у розмірі 31262,00 грн., а також судові витрати по справі на рахунок позивача.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Прокурор Штремих Р.В. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Представники Войнилівської селищної ради ОТГ, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явились.

Відповідач належним чином був повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, копію ухвали та позовну заяву з додатками направлено поштою .

Також у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 131-1 Конституції України закріплено, що організація і порядок діяльності прокуратури визначається законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду передбачено ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та ст.53 Цивільного процесуального кодексу України.

Зокрема, згідно ч. 3, 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Крім того, як випливає із рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рп/99 (про представництво прокуратурою інтересів держави в суді) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Враховуючи, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частиною 3 вказаної статті Закону передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Підставою для звернення до суду із позовом є виявлений прокуратурою факт неналежного здійснення органами уповноваженими державою на здійснення захисту її інтересів органів в частині повного та своєчасного відшкодування збитків, що завдані навколишньому природному середовищу.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895, Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем.

Згідно з Положенням про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2012 № 26, Органи рибоохорони - Головне управління охорони водних біоресурсів у м. Києві, управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в області, басейнові управління, басейновий відділ - є територіальними органами Державного агентства рибного господарства України, які діють у складі Держрибагентства України і йому підпорядковуються, та відповідно до пункту 6.16 самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Щодо Управління Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, то відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1066-р «Деякі питання територіальних органів Державного агентства меліорації та рибного господарства» цей орган перейменовано на Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області.

Статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать, що Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області є органом, який уповноважений на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_1 матеріальних збитків, заподіяних рибному господарству України та територіальній громаді Войнилівської ОТГ Калуського району.

Крім вказаного, згідно із статтею 13 Конституції України від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Статтею 142 Конституції України встановлено, що природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування. Статтею 145 Конституції України передбачений судовий захист прав місцевого самоврядування.

Войнилівська селищна рада ОТГ як орган місцевого самоврядування має право на звернення до суду з позовами про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля, так як пунктом "б" частини другої статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Повноваження виконавчих органів місцевих рад встановлені статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Частиною першою цієї статті визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження та делеговані повноваження, серед яких, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів тощо.

Так, згідно з підпунктом 1 пункту "а" частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, а підпунктом 1 пункту "б" частини першої цієї статті передбачено, що вони здійснюють контроль за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.

Окрім цього, повноваження місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища також встановлені в статтях 15, 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до компетенції яких, поряд з іншими функціями, віднесено здійснення контролю за додержанням вимог природоохоронного законодавства, координацію діяльності відповідних, спеціально уповноважених, державних органів управління в галузі охорони навколишнього природного середовища на їх території. Місцеві ради можуть здійснювати й інші повноваження відповідно до законодавства України.

Вищевказана правова позиція в повній мірі знайшла своє відображення у постанові Вищого господарського суду України від 31.03.2015 у справі №927/1503/14.

Село Мошківці на момент скоєння ОСОБА_1 правопорушення та завдання шкоди навколишньому природному середовищу входило до складу Войнилівської ОТГ.

Таким чином, саме Войнилівська селищна рада ОТГ, до складу якої входить територія села Мошківці, також є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У відповідності до п. 37 постанови Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 вказано, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

У пункті 43 вказаної постанови зазначено, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Управлінням Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області листом від 14.12.2021 № 1-16-9/1471-21 повідомлено прокуратуру про факт заподіяння ОСОБА_1 шкоди навколишньому природному середовищу. Відповідно до змісту листа Управління Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області та додатків до нього факт вчинення ОСОБА_1 вилову риби підтверджено постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.02.2021, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєних адміністративних правопорушеннях. Текст даної постанови розміщено у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

У листі Управління Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області також просить прокуратуру звернутися до суду із позовом з метою стягнення із ОСОБА_1 шкоди в розмірі 31262,00 грн., завданої державі у сфері охорони біоресурсів та екологічної безпеки.

У подальшому прокуратурою 19.01.2022 до Войнилівської селищної ради ОТГ Калуського району скеровано листи № 09.52-67-179вих-22 про вжиті даним органом заходів щодо вирішення питання відшкодування завданих ОСОБА_1 збитків в судовому порядку.

26.01.2022 Войнилівська селищна рада ОТГ Калуського району скерувала до прокуратури лист за № 02-25/100 згідно змісту якого станом на 26.01.2022 селищною радою позов до ОСОБА_3 не подавався.

Тобто, ні Войнилівською селищної ради ОТГ Калуського району, ні Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області жодних заходів досі не вжито. Ненадходження вищевказаних коштів до бюджету перешкоджає державі у здійсненні нею зобов`язань щодо відновлення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки держави.

Беручи до уваги наведене, у Калуської окружної прокуратури наявні підстави для представництва інтересів держави в особі Войнилівської селищної ради ОТГ Калуського району та Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області.

Щодо обґрунтованості позовних вимог прокурора, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави.

Статтею 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані: використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону та відшкодовувати шкоду, заподіяної ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні.

Згідно ст. 12 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» до водних біоресурсів належать: водні біоресурси, які перебувають в умовах природної волі внутрішніх морських вод, територіального моря, континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, транскордонних вод та внутрішніх рибогосподарських водних об`єктів (їх частин), розташованих на території більш як однієї області та у водах за межами юрисдикції України; водні біоресурси, які перебувають у водних об`єктах у межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також види, занесені до Червоної книги України.

У статті 16 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» вказано, що охорона водних біоресурсів та основні шляхи її забезпечення визначаються відповідно до цього Закону, законів України «Про тваринний світ», «Про охорону навколишнього природного середовища» та інших нормативно-правових актів.

Статтями 25 та 26 даного Закону передбачено, що використання водних біоресурсів, які перебувають у стані природної волі, здійснюється в порядку загального і спеціального використання.

Громадяни мають право використовувати безоплатно водні біоресурси в наукових, культурно-освітніх та виховних цілях для задоволення естетичних, оздоровчих, рекреаційних та інших потреб без вилучення їх з природного середовища, а також здійснювати любительське і спортивне рибальство у водних об`єктах загального користування в межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову водних біоресурсів.

Однак, суб`єкти рибного господарства зобов`язані дотримуватись визначених законодавством обов`язків.

Так, в ст. 35 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що суб`єкти рибного господарства, серед іншого, зобов`язані додержуватися правил рибальства.

Судом встановлено, що 29.12.2020 працівникам Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області виявлено факт незаконного вилучення водних живих ресурсів з річки Сівка поблизу села Мошківці Калуського району Войнилівської ОТГ.

Зокрема, 29.12.2020 головним державним інспектором рибоохоронного патруля Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області Скляр С.В. складено акт № 00098/73 виявлення та вилучення водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, плавучих і транспортних засобів. Згідно акту житель с. Мошківці Калуського району Войнилівської ОТГ ОСОБА_1 о 15 годині 30 хвилин на ріці Сівка в районі села Мошківці здійснив вилов риби забороненим знаряддям лову - екраном розмірами 1x1 м V 25х25 мм.

Як наслідок, ОСОБА_1 виловлено: ялець звичайний - 3 штуки, вирезуб причорноморський - 3 штуки загальною вагою 520 гр., а також: верховодка - 1 штука, білизна - 1 штука загальною вагою 0,170 гр.

Також 29.12.2020 інспектором ОСОБА_2 складено опис-оцінку водних живих ресурсів (риби), вилучених у ОСОБА_1 в загальній кількості 6 - штук.

Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.99 № 19, забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

На підставі вказаного факту головним державним інспектором рибоохоронного патруля Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області 29.12.2020 також складено протокол № 00098/73 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП України, а також протокол № 00172/74 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 90 КУпАП України.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.02.2021 у справі № 345/202/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 85, ст. 90 КУпАП України та призначено покарання згідно ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 нмдг, що становить 340 грн. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Довідкою, виданою Управлінням Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, від 11.01.2021 № 07-04/73 про розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби гр. ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2012 року № 1030, навколишньому природному середовищу спричинено збитки в сумі 30990,00 грн.

Довідкою, виданою Управлінням Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, від 11.01.2021 № 07-04/79 про розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби гр. ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, навколишньому природному середовищу спричинено збитки в сумі 272,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні.

Статтею 20 Закону встановлено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати задані навколишньому природному середовищу збитки в сумі 31262,00 грн.

З огляду на викладене та враховуючи, що судом встановлена протиправність дій ОСОБА_1 , якими завдано шкоду державним інтересам шляхом незаконного вилову видів водних біоресурсів, суд дійшов висновку про наявність підстав для її відшкодування.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 264, 265, 273, 280, 288, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Войнилівської селищної ради ОТГ, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Войнилівської селищної ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області (ГУК в Івано-Франківській області, ТГ Войнилів 24062100, , номер рахунку (IBAN): НОМЕР_1 ) шкоду, спричинену навколишньому природному середовищу, у розмірі 31262,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2481 грн. (отримувач: Івано-Франківська обласна прокуратура, ; Рахунок (IBAN): UA 0003924, в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя