Справа № 947/16/22
Провадження № 2/947/1324/22
Київський районний суд м. Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Якубовській О.В.,
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житлове приміщення,-
В січні місяці 2022 року до Київського райсуду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житлове приміщення шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 . У відповідності до положень ст.33 ЦПК України справу розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 20.01.2022 року по справі відкрите спрощене позовне провадження і справу призначено до судового розгляду з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи.
Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що вимоги підтримує. В заяві позивач вказала, що не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.
Відповідачі до суду не з`явились, суд неодноразово сповіщав їх у відповідності до вимог закону за місцем реєстрації, оскільки фактичне місце мешкання не встановлено.
За згодою сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Суд вивчив матеріали справи, дослідив наведені позивачем доводи і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07 листопада 2014 року належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 07.11.2014 року). Продавцем квартири була ОСОБА_2 , яка після укладання договору купівлі-продажу разом зі своєю донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнила квартиру і брала на себе зобов`язання оформити зняття з реєстраційного обліку по квартирі. Однак, згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №С7-339178-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку - квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані з 17.09.2010 року громадяни: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач доводить, що наявність у відповідачів реєстрації по належному їй ОСОБА_1 житловому приміщенні, порушує право власності на цю квартиру, тому як позивач зобов`язаний сплачувати комунальні послуги за осіб, що мають реєстрацію по квартирі, оформити реєстрацію інших членів родини без згоди відповідачів позивач не має можливості. Окрім того, позивач звертає увагу суду на наступне: відповідачі не є і ніколи не були членами її родини, в квартирі речі відповідачів відсутні, відповідачі не несуть будь-яких витрат на утримання квартири, фактичне місце мешкання відповідачів їй невідоме.
Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з положеннями ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушення права та з яких підстав.
З огляду на викладене до даних правовідносин належить застосовувати положення положення статтей 383, 391 ЦК, які передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.
Суд погоджується з доводами позивача, що наявність у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 реєстрації по квартирі АДРЕСА_1 порушують інтереси і права власника житлового приміщення, який самотужки сплачує вартість комунальних послуг по квартирі за усіх осіб, що мають реєстрацію по квартирі, а не за фактично проживаючих в цій квартирі. Крім того, наявність реєстрації у відповідачів створює власнику квартири незручності в реалізації права власності на це житло власник зареєструвати в квартирі інших осіб має право за письмовою згодою відповідачів. Усунути перешкоди позивачу у реалізації його права власності на квартиру можливо шляхом визнання відповідачів такими особами, що втратили право на користування житлом у вищевказаній квартирі.
Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не отримав будь-яких доказів, що спростовують доводи позивачевої сторони.
Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі і судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Така ж норма закріплена і в ч.2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи, здійснюється на підставі в тому числі, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У відповідності до положень ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908 грн. підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача.
Керуючись ст.ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в реалізації права власності на квартиру шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 , такою особою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в реалізації права власності на квартиру шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. Невідомий, такою особою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ін. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не відомий останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 судові витрати в сумі 908 грн.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.