Справа № 308/1273/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в приміщенні суду цивільну справу за позовом виконавчого комітету Сюртівської сільської ради як органу опіки та піклування, що діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,

встановив:

28.01.2022 позивач виконавчий комітет Сюртівської сільської ради в особі голови Пушкаря Арпада звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав щодо дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 12.11.2021 позивач прийняв рішення про негайне відібрання дітей від матері, так як діти перебували у середовищі небезпечному для їх здоров`я та життя, дітей було тимчасово, на 90 днів, влаштовано до притулку. 11.11.2021 було розшукано батька дітей - відповідача, проведено обстеження умов його проживання й встановлено, що таке не придатне для життя у ньому дітей, батько дітей зловживає алкоголем, не має постійного місця роботи, перебивається заробітками по найму в селі, востаннє бачив дітей - рік тому. Органом опіки та піклування з відповідачем було проведено профілактичну бесіду, повідомлено, що через 90 днів він я законний представник дітей зобов`язаний забрати дітей та дбати про їх виховання. 18.01.2022 комісія виїхала за адресою проживання батька дітей та виявила, що з попереднього візиту нічого не змінилося, відповідач перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, будинок занедбаний, умови для проживання в такому дітей відсутні. 25.01.2022 ССД виконавчого комітету Сюртівської сільської ради вирішила позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей, так як він не виконував упродовж років свої батьківські обов`язки, діти перебувають на обліку ССД виконавчого комітету Сюртівської сільської ради як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах 9зазнали жорстокого поводження).

Представник позивача Гармасій І.М. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. На підготовчому судовому засіданні висловила позицію, за якою позовні вимоги підтримала, просила позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, 17.03.2022 подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, просив позбавити його батьківських прав щодо дітей.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію сторін, висловлену в їх заявах, надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (повторно) видно, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками дитини є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (повторно) видно, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками дитини є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (повторно) видно, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками дитини є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

За ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.05.2014 у справі №308/2925/14-ц (2-о/308/119/14) встановлено факт народження дітей в с. Палло Ужгородського р-ну у вищевказані дати.

Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №6 від 19.11.2021 стверджується, що 02.09.2015 відділом ДРАЦС по Ужгородському району на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду №308/11994/14-ц від 01.12.2014 складено актовий запис про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася в с. Палло Ужгородського р-ну, її батьками є громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Аналогічні відомості про батьків стверджуються повним витягом №3 від 19.11.2021 та №0 від 19.11.2021 щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно.

Позиція позивача щодо неналежного виконання відповідачем як батьком дітей своїх батьківських обов`язків підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема:

актом обстеження умов проживання від 11.11.2021, за яким встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 (нині АДРЕСА_2 ) проживає без реєстрації відповідач, а також проживає та зареєстрований його дядько ОСОБА_7 , 1958 р.н. Умови проживання жахливі, антисанітарія. За результатами бесіди з батьком дітей з`ясовано, що такий не може взяти дітей на виховання, оскільки цьому будинку не зареєстрований, будинок не приватизований, постійного місця роботи не має, займається підробітками;

актом обстеження умов проживання від 18.01.2022, за яким встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 (нині АДРЕСА_2 ) зареєстровані серед інших відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Умови проживання не придатні для проживання, особливо дітей, антисанітарія. На момент візиту комісії ОСОБА_4 перебував в стані о алкогольного сп`яніння, з часу попереднього візиту умови проживання не змінилися, а тому комісія прийняла рішення винести на розгляд питання про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо дітей.

З наявного в матеріалах справи висновку ССД виконавчого комітету Сюртівської сільської ради №2119//01-10 від 25.01.2022 вбачається, що орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо дітей. У вказаному висновку зазначено, що на розгляді в суді перебуває позовна заява від 03.12.2021 №68783 про відібрання від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (матері) дітей, оскільки діти перебувають в середовищі, що загрожують їхньому життю та здоров`ю. Наразі діти влаштовані до Притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської ОДА, зареєстроване місце проживання дітей АДРЕСА_2 , фактичне - АДРЕСА_3 .

За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років.

У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

При цьому з огляду на тлумачення ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Згідно з абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В розглядуваному випадку суд вважає, що батько дітей - відповідач ОСОБА_4 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу не бачився з дітьми, не допомагав їм матеріально, не цікавився їх фізичним та духовним розвитком, проявив індиферентне ставлення до інформації про те, що дітей було відібрано від їх матері у зв`язку з їх знаходженням у середовищі, загрозливому для життя та здоров`я.

При цьому судом враховано, що відповідач був попереджений органом опіки та піклування про необхідність вжиття заходів для забезпечення виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема покращення умов проживання, працевлаштування тощо, однак ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а навпаки деградував, так як був виявлений комісією при проведенні акта обстеження умов його проживання в нетверезому стані.

Вказане у своїй сукупності свідчить про свідоме ухилення ОСОБА_4 як батька дітей від виконання батьківських обов`язків й становить винну поведінку по відношенню до неповнолітніх дітей.

При цьому суд враховує заяву відповідача ОСОБА_4 подану до суду 17.03.2022, в якій останній визнає позов, просить позбавити його батьківських прав.

За правилами ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4).

Таким чином, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, суд приходить до переконання, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його дітей.

Суд зауважує, що за ч .2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини.

За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Судовий збір по справі становить 992, 40 грн. - за розгляд судом позовної вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 166, 180, 183, 191 СК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 141,ч. 4 ст. 206, ст. 263- 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання якого за адресою АДРЕСА_2 щодо дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання якого за адресою АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов