29.03.2022 Єдиний унікальний номер 205/8076/20
Єдиний унікальний номер № 205/8076/20
Провадження № 2/205/330/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Бондар В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» про стягнення середнього заробітку за час затримки сплати заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19 жовтня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» на його користь середній заробіток за весь час затримки сплати заробітної плати по день фактичного розрахунку у розмірі 73221,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він у період з 14 березня 2018 року по 11 лютого 2020 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА». Відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 10059,25 грн. 11 лютого 2020 року позивач був звільнений за згодою сторін. Відповідач фактично виплатив заробітну плату позивачу 27 серпня 2020 року. Розрахунок середнього заробітку з дня звільнення до дня фактичного розрахунку: 542,38 грн./робочий день х 135 днів = 73221,30 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року прийнято позов та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» про стягнення середнього заробітку за час затримки сплати заробітної плати задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2021 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2021 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 28.03.2022 року письмово просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв та відзиву на позов не надходило.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи, що неявка учасників справи у судове засідання 29 березня 2022 року не перешкоджає вирішенню спору у даній цивільній справі, а також беручи до уваги розумність строків розгляду цивільних справ, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відкладення судового засідання 29.03.2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 14 березня 2018 року був прийнятий на роботу до ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» на посаду заступника начальника планово-виробничого відділу (а.с. 13 оберт).

Наказом № Ктр-04/ОС від 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 був звільнений за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно положень статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

На підставі ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Разом з тим, при звільненні остаточний розрахунок з позивачем відповідачем не був проведений, заборгованість по заробітній платі була виплачена лише 27 серпня 2020 року (а.с. 16-17).

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України підприємство, установа або організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу. Тобто, підставою для виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку є два юридичних факти - порушення власником строків розрахунку при звільненні (ст. 116 КЗпП) та вина власника.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999р. роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. № 100.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середній заробіток позивача становить 542,38 грн./день: (11390,00 грн. + 11390,00 грн.) / (21 день + 21 день) (а.с. 10).

Період затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення (11 лютого 2020 року) по день фактичного розрахунку (27 серпня 2020 року) складає 135 днів.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить: 542,38 грн./день. х 135 днів затримки розрахунку = 73221,30 грн.

Таким чином, з урахуванням викладеного, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с. 22) покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 129 Конституції України, ст. ст. 15-16 ЦК України, ст. ст. 47, 94, 115-117, 233 КЗпП України, ст. ст. 3, 27, 34 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 4, 12-13, 81, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 280, 282-284, 289, 354, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Степова, 2А, 2Б) про стягнення середнього заробітку за час затримки сплати заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Степова, 2А, 2Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 лютого 2020 року по 27 серпня 2020 року в розмірі 73221,30 грн. (сімдесят три тисячі двісті двадцять одна гривня 30 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Степова, 2А, 2Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 29 березня 2022 року.

Суддя Н.В. Басова