Номер провадження: 22-ц/813/5210/22
Номер справи місцевого суду: 504/409/20
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Жовтан П.В. 26 жовтня 2021 року у смт. Доброслав Одеської області, -

встановила:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.12.2018 року, з нього на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів доходів (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 07.11.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

З 05.10.2013 року ОСОБА_2 знаходиться у шлюбі із ОСОБА_8 , в них є спільна малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім того разом із ними проживає неповнолітня донька дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько якої позбавлений батьківських прав, діти перебувають на його утриманні. Тому позивач вважав, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , підлягає зменшенню до 1/6 частки заробітку.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.12.2018 року.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 від усіх видів доходів (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів на відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , включно.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не встановлено погіршення матеріального стану позивача, а тому підстав зменшувати розмір аліментів у суду першої інстанції не було.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.ст.18, 27 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або, у відповідних випадках, законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аліменти повинні використовуватись виключно для задоволення потреб дитини, її гармонійного фізичного та духовного розгляду й не можуть слугувати для безпідставного збагачення отримувача аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.12.2018 року зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів доходів (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 07.11.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

05.10.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 було укладено шлюб.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наявними у матеріалах справи доказами встановлено, що позивач офіційно працевлаштований у ДП «Морський торговельний Южний», дохід позивача за 2019 рік склав 212 851 грн., за 2020 рік - 261 914,11 грн. Транспортні засоби за позивачем не зареєстровані, а також судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалюючи судове рішення про задоволення вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що при ухваленні судового наказу від 22.12.2018 року про стягнення аліментів із позивача на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки заробітку, в розпорядженні суду були відсутні відомості про суттєві обставини, які впливають на розмір аліментів, а саме те, що від другого шлюбу із ОСОБА_8 в них є спільна малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу має дочку, а тому на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Однак, аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

При цьому, судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Колегія суддів зазначає, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку із народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом першої інстанції було встановлено збільшення доходів останнього - з 212 851 гривень за 2019 рік, до 261 914,11 гривень за 2020 рік.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до судового наказу розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку із тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від першого шлюбу та суперечитиме її інтересам.

Безпідставним є також посилання ОСОБА_2 на те, що в нього на утриманні перебуває дитина його дружини ОСОБА_6 , 2005 р.н., оскільки у позивача немає законодавчо визначеного обов`язку для утримання цієї дитини.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами ОСОБА_2 не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року № 715/2073/20, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився із юридичною природою спірних правовідносин, та необґрунтовано задовольнив позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, у зв`язку із чим рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2021 року підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2021 року - скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 29 березня 2022 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін