Справа № 191/141/22
Провадження № 2-о/191/3/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.,

за участю секретаря Вехник С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Синельниківської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_2 не залишила. Вона єдиний спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України. Вона звернулася до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Але нотаріус відмовив їй у його видачі, оскільки заяву нотаріусу про прийняття спадщини після померлої матері у встановлений законом шестимісячний строк вона не подавала, і документи, що підтверджують факт прийняття спадщини також не надала, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.21 року. Її мати ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично постійно проживала та вела спільне господарство разом з нею з лютого 2018 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Вона забрала матір до себе, оскільки вона хворіла. Зазначений факт підтверджується довідкою, виданою 17 грудня 2021 року головою квартального комітету № 10 м. Синельникове. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини їй необхідно для отримання спадщини після смерті матері.

Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , з лютого 2018 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1

Заявник до початку судового засідання надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Синельниківської міської ради до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить прийняти рішення відповідно до норм діючого законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 01.12.2021 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №413 від 18 жовтня 2018 року.

Як вбачається з копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.02.1977 року ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 вбачається, що 01.10.1994 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 , після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер інформації: 9 від 29.11.201 року.

Згідно довідки №10 від 17.12.2021 року складеної головою квартального комітету №10 м. Синельникове, ОСОБА_1 , 1977 року народження проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , за вказаною адресою без реєстрації з лютого 2018 року також проживала її мати - ОСОБА_2 , по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З постанови державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. від 08.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що заяву про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_2 у встановлений шестимісячний строк спадкоємець не надала, докази фактичного прийняття спадщини також не надала.

Згідно копії спадкової справи №327/201 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулася ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт проживання заявниці ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 82, 247, 259, 260, 265, 268, 315ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Синельниківської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , з лютого 2018 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя Г. В. Бондаренко