Дата документу 31.03.2022
Справа № 334/8033/21
Провадження № 2/334/773/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі Візіренко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнанняособи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на підставі договору дарування квартири від 28.10.2013 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 11.10.2021 № 04-07/3/21302 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, мати позивачки ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин про що складено Акт про не проживання осіб в житловому приміщенні від 11.10.2021 року.

Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивачка, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості продати квартиру. Так, станом на теперішній час позивач має намір продати квартиру, але потенційні покупці не хочуть купляти квартиру, в якій прописана людина, яка самостійно не може виписатись через відсутність її в Україні.

Приблизно в вересні 2020 року мати позивачки ОСОБА_2 виїхали з вказаної квартири до Польші, де мешкає по теперішній час. За останній рік жодного разу до України не приїзжала та квартирою не цікавилась.

Позивач у судове засідання не з`явилась, подав клопотання, щодо слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подав клопотання, щодо слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 28.10.2013 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .( а.с.6,7).

Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 11.10.2021 № 04-07/3/21302 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.9).

Однак, мати позивачки ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин про що складено Акт про не проживання осіб в житловому приміщенні від 11.10.2021 року.( а.с.10)

Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивачка, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості продати квартиру. Так, станом на теперішній час позивач має намір продати квартиру, але потенційні покупці не хочуть купляти квартиру, в якій прописана людина, яка самостійно не може виписатись через відсутність її в Україні.

Приблизно в вересні 2020 року мати позивачки ОСОБА_2 виїхали з вказаної квартири до Польші, де мешкає по теперішній час. За останній рік жодного разу до України не приїзжала та квартирою не цікавилась.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язання, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжено. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 107 ЖК України уразі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Особливим інститутом житлового права є збереження житла за тимчасово відсутніми. Порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено ст. 71 ЖК України, а їхні права та обов`язки - ст. 78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадинами.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.85 року у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Поважні причини відсутності відповідачів у вищезазначеному приміщенні відсутні.

Таким чином, оскільки відповідач понад шість місяців без поважних причин відсутній і не проживає в приміщенні, він є таким, що втратив право користування даним житлом. В даному випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ст. 71,72 ЖК України не суперечить вимогам чинного законодавства.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 такою що втратила право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Добрєв М. В.