Справа № 461/6334/21 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/3479/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Талалая Андрія Славомировича на рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

у липні 2021 року Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області звернувся до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

В обгрунтування заяви покликається на те, що Головним управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Європейські екопродукти» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року, якою встановлено, що ТОВ «Європейські екопродукти» протягом зазначеного періоду здійснювало торгівлю продовольчими, бакалійними та побутовими товарами переважно імпортного виробництва в магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які знаходяться в орендованих нежитлових приміщеннях. Стверджує, що ТОВ «Європейські екопродукти» надавали в суборенду частини торгових площ у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » суб`єктам господарювання - фізичним особам-підприємцям, в тому числі і ОСОБА_1 . Зазначає, що ФОП ОСОБА_1 підприємницька діяльність з роздрібної торгівлі у мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » проводилася без виділення в окреме приміщення та орендодавцю не проводилася компенсація комунальних послуг. Вказує, що ТОВ «Європейські екопродукти» здійснювало від імені ФОП ОСОБА_1 реалізацію непідакцизної групи товарів невідомого походження без оприбуткування отриманих готівкових коштів в касу підприємства, без сплати податку на додану вартість та податку на прибуток, за результатами чого видавалися нефіскальні чеки, окрум реалізації підакцизних товарів, які здійснювалися від ТОВ «Європейські екопродукти», у зв`язку з чим занижено податок на прибуток на загальну суму 11 816 344 грн., завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податку на прибуток за 3 квартали 2020 року на 1 584 391 грн., занижено податок на додану вартість на загальну суму 8 985 154 грн., завищено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, за вересень 2020 року в сумі 109 682 грн., неоприбутковано готівку в касу підприємства за період з 05 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року на загальну суму 45 044 171 грн. Для проведення розрахунків ФОП ОСОБА_1 використовував банківські рахунки, відкриті у ЛОДАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Покликається на те, що заявник звертався до ФОП ОСОБА_1 зі запитом щодо отримання інформації про надходження коштів в безготівковому порядку (розрахунки з еквайрингу) від кінцевих споживачів за реалізовані в роздріб товари на відкриті ним рахунки в банках, однак запит залишився без виконання. З наведених підстав просить зобов`язати Львівську обласну дирекцію Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надати інформацію про обсяг та обіг коштів за період з 05 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року по розрахункових рахунках: НОМЕР_1 (українська гривня), НОМЕР_2 (українська гривня) із зазначенням контрагентів, з якими проводилися господарські операції, назви та коди ЄДРПОУ контрагентів, дати та призначення платежів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2021 року заяву Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області задоволено.

Зобов`язано Львівську обласну дирекцію акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надати інформацію про обсяг та обіг коштів за період з 05.01.2017 по 30.09.2020 по розрахункових рахунках: НОМЕР_1 (українська гривня), НОМЕР_2 (українська гривня) із зазначенням контрагентів, з якими проводились господарські операції, назви та коду ЄДРПОУ контрагентів, дати та призначення платежів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Рішення піддано негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання.

Рішення суду оскаржив представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Талалай Андрій Славомирович, в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Апелянт стверджує, що результати перевірки ТОВ «Європейські екопродукти» оскаржені в адміністративному порядку до ДПС України і є неузгодженими до закінчення процедури оскарження. Зазначає, що запит податкового органу не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не містить чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податкового законодавства, без повідомлення яких платник не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження. Вказує, що письмовий запит про подання інформації, необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій надсилається платнику податків та іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з восьми підстав, передбачених абз. 3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, однак контролюючий орган взагалі не посилається в запиті на жодну із передбачених зазначеним пунктом підстав, а лише в загальному посилається на даний пункт Податкового кодексу України, що є протиправним, а зазначення в загальному на факт наявності господарських операцій із контрагентом не є підставою для направлення запиту. Вважає, що відсутність у запиті про надання інформації і не зазначення підстав для направлення та/або зазначення підстав, не передбачених Кодексом, є порушенням порядку його оформлення (складання) та звільняє платника податків від обов`язку надавати запитувану інформацію. Наголошує на тому, що розкриття банківської таємниці за рішенням суду можливе тільки, якщо податковий орган доведе, що він не зможе провести перевірку без розкриття банківської таємниці, а відтак, враховуючи той факт, що діє мораторій на проведення податкових перевірок, а також, що запит заявника, на думку апелянта, є незаконним, він вважає, що заява про розкриття банком інформації є необгрунтованою та безпідставною, а рішення суду першої інстанції помилковим. Просить врахувати, що Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області не довело в суді першої інстанції проведення в установленому порядку перевірки з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства та/або неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законом, тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 07 квітня 2022 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 04 квітня 2022 року, датою ухвалення постанови є саме 07 квітня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача,м дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи заявуГоловного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, суд першої інстанції врахував обставини, встановлені документальною плановою виїзною перевіркою ТОВ «Європейські екопродукти», неотримання контролюючим органом від фізичної особи-підприємця запитуваної в порядку ст.73 ПК України інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань та її документального підтвердження.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду з огляду на таке.

Згідно положень ст. 1076 ЦК України та ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» будь-яка інформація, що стосується клієнта, якою банк володіє на законних підставах, є банківською таємницею.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду.

Згідно з п. 1 ст. 1076 ЦК України, відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року № 2121-III (далі Закон № 2121), інформація стосовно юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, може бути розкрито банками тільки на вимогу суду або за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку. Банківською таємницею зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Законодавство про банки і банківську діяльність, а також Глава 12 ЦПК України передбачають розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо юридичних та фізичних осіб.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема і за рішенням суду. (п.2 ч.1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно зі ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, Юридична особа наділяється цивільною право здатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України в разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно - правовими актами Національного Банку України (ч.1 ст. 23 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Відокремлені підрозділи банку (філії, відділення, представництва тощо) не є юридичними особами, вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч. 3 ст. 95 ЦК України), здійснюють банківську діяльність від імені банку, а тому в заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, слід зазначати відокремлений підрозділ, який обслуговує юридичну чи фізичну особу, і відповідний банк, відокремлений підрозділ якого обслуговує юридичну чи фізичну особу, щодо яких подається така заява.

З врахуванням положень ст. 95 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, можуть подаватися й за місцезнаходженням філії, представництва, іншого структурного підрозділу цього банку,які здійснюють банківську діяльність від імені банку та обслуговують юридичну або фізичну особу.

Таким чином, заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, можуть подаватися до суду, крім місцезнаходження банку, також і за місцезнаходженням філії банку.

Проте, враховуючи те, що філії, представництва чи інший структурний підрозділ банку, не є юридичними особами, тому на підставі ч.2 ст. 48 ЦАК України, особою, яка бере участь у справі (заінтересованою особою), може бути лише банк. (пункт 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.09.2011 року №10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб»).

Разом з тим, у заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області вказало заінтересованою особою Львівську обласну дирекцію акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», яка не є юридичною особою та не може бути учасником у цій справі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відмову Головному управлінню Державної податкової служби у Хмельницькій області у задоволенні заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Талалая Андрія Славомировича - задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2021 року- скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю- відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 07.04.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк