Справа № 462/5664/21 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/4123/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 05 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, покликаючись на те, що відповідач 11 жовтня 2020 року, керуючи автомобілем марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд» , який їй належить. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у СК «Оберіг», яка сплатила позивачу 89523,85 грн. Однак, згідно звіту експерта вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Форд» становить 166584,74 грн. А також, згідно рахунку №СМП-084 від 29 березня 2021 року нею понесено витрати на відновлення автомобіля у розмірі 164951,00 грн. Також, нею понесено витрати на транспортування автомобіля та простою на стоянці у розмірі 2800,00 грн. Крім того, покликається на те, що їй завдано моральну шкоду внаслідок дій відповідача.

ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 72828,00 грн. невідшкодованої шкоди, 2800,00 грн. витрат на транспортування автомобіля, 20000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 05 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 72828 (сімдесят дві тисячі вісімсот двадцять вісім) гривень 00 копійок відшкодування шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на транспортування автомобіля та простой на стоянці - відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає рішення суду в частині стягнення матеріального збитку в сумі 72828 грн. незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що його цивільно правова відповідальність була застрахована у страховій компанії «Оберіг», ліміт застрахованої відповідальності становить 130000 грн. і таку суму вважає достатньою для відшкодування завданої шкоди. Також вважає недоведеною суму завданої шкоди в результаті ДТП. Окрім цього, звертає увагу, що долучені позивачкою докази в підтвердження фактичних понесених витрат на проведення ремонту автомобіля є неналежними доказами, оскільки в рахунку та в акті виконаних робіт не конкретизовано, які саме запчастини придбано для проведення ремонту автомобіля, не зазначено марки запасної частини, серійного номера. Також скаржник не погоджується з висновком про вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 166584,74 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Залізничного районного суду міста Львова від 05 жовтня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 72828 грн. матеріального збитку.

17 лютого 2022 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін, у зв`язку з безпідставністю доводів апеляційної скарги. Звертає увагу, що вартість відновлювального ремонту автомобіля підтверджена належними доказами. Окрім цього, в поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані з підготовкою даного відзиву у розмірі та долучає договір про надання правової допомоги, акти виконаних робіт та докази оплати за надані послуги в розмірі 2500 грн.

02 березня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій останній звертає увагу на недоведеність вартості ремонтних робіт та відсутність підстав для стягнення з нього в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 31 березня 2021 року, є дата складення повного судового рішення - 06 квітня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивача 72828 грн. матеріальної шкоди, суд виходив з тих обставин, що невідшкодованою сумою вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивачки, з врахуванням проведеної виплати страхової компанії, становить 72828 грн.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 11 жовтня 2020 року о 20 год. 12 хв. на перехресті вул. Кульпарківська-Садова у м. Львів керуючи автомобілем марки «Вольво В40» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, на регульованому перехресті проїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний), в наслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Форд Фієста» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

При ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.

Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу №70478 від 29 листопада 2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Форд Фієста» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 166584,74 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 103220,79 грн.

СК «Оберіг», у якому застраховано цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «Вольво», здійснено виплату страхового відшкодування з відрахуванням ПДВ, у розмірі 89523,85 грн., що додатково стверджується платіжним дорученням від 03 березня 2021 року.

Відповідно до акту виконаних робіт Бош Авто Сервіс «112 Україна» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Форд Фієста» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 164951,00 грн., з яких ПДВ становить нуль гривень.

Згідно з ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди , якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до ст.29, п.32.7 ст.32 ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 фактично не погоджуючись із звітом про оцінку колісного транспортного засобу №70478 від 29 листопада 2020 року на підставі якого страховою компанією здійснено виплату суми вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та податків, однак жодних доказів в підтвердження того, що вартість відновлювального ремонту КТЗ є меншою чи у страхової компанії виник обов`язок з виплати іншої суми, яка б була достатньою для проведення відновлювального ремонту автомобіля позивача не представлено.

З долучених позивачем доказів щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля, не виникає сумнівів щодо ціни проведення ремонтних робіт, замінених деталей тощо і такі докази є належними і допустимими.

Відповідачем не доведено, що здійснені ремонтні роботи згідно акту виконаних робіт №СМП-084 від 20 липня 2021 року є такими, яких автомобіль потребував після ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 .

У відповідності до позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові № 369/3461/17 від 09 жовтня 2019 року відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Враховуючи ту обставину, що сума страхового відшкодування виплачена СК «Оберіг» за пошкодження автомобіля марки «Форд», внаслідок дій відповідача ОСОБА_1 , становить 89523,85 грн., а у страховика відсутній обов`язок здійснити відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, без урахування зносу деталей, що підлягають заміні, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що невідшкодована сума матеріального збитку у розмірі 72828,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

В іншій частині рішення Залізничного районного суду міста Львова від 05 жовтня 2021 року не оскаржується, в зв`язку з чим таке судом не перевіряється.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду міста Львова від 05 жовтня 2021 року залишити без змін.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1-3 статті 137);

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137);

- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).

Для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання цієї правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги (або обов`язку такої оплати; п.1 ч.2 статті 137 ЦПК).

Представником позивачки в відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 2500 грн. за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, в підтвердження чого надано:

Договір №9 про надання правової допомоги від 04 лютого 2022 року, укладений з ПП «Львівський міст» в особі керівника Зуба Олега Михайловича, яким передбачено ціну -2500 грн. за надання послуги з написання відзиву на дану апеляційну скаргу;

акт виконаних робіт №1 від 10 лютого 2022 року на загальну суму 2500 грн., з яких: ознайомлення з матеріалами справи та дослідження питання - 700 грн.; складання проекту відзиву на апеляційну скаргу №462/5664/21 та формування пакету документів для подачі в суд - 1800 грн.;

платіжне доручення №2355647 від 07 лютого 2022 року;

витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В той же час, Зуб О.Я. , керівник ПП «Львівський міст», з яким було укладеного договір №9 про надання правової допомоги від 04 лютого 2022 року, який згідного Єдиного реєстру адвокатів України не є адвокатом, а тому понесені позивачкою витрати згідного згаданого договору не можуть бути віднесеними до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути стягнуті судом.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року - залишити без змін.

В задоволення клопотання ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник