Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2327/21
Провадження № 2/376/183/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участю секретаря судових засідань - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області, Сквирської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (с. Селезенівка, Сквирського району, Київської області), є донькою померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 12.12.1961 р. Серії НОМЕР_1 .

04.08.1984 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та змінила дівоче прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу від 04.08.1984 р. Серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 11.01.2019 року Серії НОМЕР_3 , який на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Селезенівської сільської ради від 08.09.2020 р.

Оскільки, лише у 2020 році позивачці стало відомо про існування заповіту, складеного батьком, ОСОБА_2 , та посвідченого 10.08.2007 р. за №124 Виконавчим комітетом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, вона звернулася до Сквирської державної нотаріальної контори Київської області з метою прийняття спадщини.

Проте, у відповідь на усне звернення позивачка отримала відмову, зокрема з тієї підстави, що згідно наданих документів вона є ОСОБА_1 , в той час як майно за заповітом батька заповідано у тому числі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому не є можливим встановити позивачку як спадкоємця, що закликається до спадкування за заповітом майна ОСОБА_2 , що підтверджується листом від 08.09.2020 р. №846/02-14.

Позивачкою ОСОБА_1 подано до суду за місцем проживання заяву про встановлення факту належності правостановлюючого документу, а саме вищевказаного заповіту складеного ОСОБА_2 , посвідченого 10.08.2007 р. за №124 Виконавчим комітетом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області.

Рішенням Солом`ямського районного суду міста Києва від 26.07.2021 по справі №760/22567/20 заяву позивачки про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволено. Встановлено факт належності правовстановлюючого документу, а саме що заповіт, посвідчений 10.08.2007 р. за №124 виконавчим комітетом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, складений ОСОБА_2 щодо частини майна заповіданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично складено та заповідано у відповідній частині майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, як вбачається з Листа-відповіді від 08.09.2020 р. №846/02-14, ще однією підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій щодо прийняття спадщини слугував пропуск позивачкою шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 вказує, що у встановлений законом спосіб та строк її не було повідомлено про існування заповіту батька службовими особами.

Тому, на підставі вищевикладеного позивачка звертається до суду та просить суд: Визначити додатковий строк для подачі нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги та не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.20).

Представник відповідача Сквирської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до канцелярії суду заяву в якій просять провести розгляд справи без участі представника міської ради, позовні вимоги визнає (а.с.21).

Представник Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (с. Селезенівка, Сквирського району, Київської області), є донькою померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 12.12.1961 р. Серії НОМЕР_1 (а.с.6).

04.08.1984 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та змінила дівоче прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу від 04.08.1984 р. Серії НОМЕР_2 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 11.01.2019 року Серії НОМЕР_3 , актовий запис № 3 (а.с.8), який на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Довідки № 224 виданою Селезенівською сільською радою від 08.09.2020 р. (а.с.9).

У 2020 році позивачці стало відомо про існування заповіту, складеного батьком, ОСОБА_2 , та посвідченого 10.08.2007 р. за №124 виконавчим комітетом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, вона звернулася до Сквирської державної нотаріальної контори Київської області з метою прийняття спадщини.

Позивачка звернулася до нотаріальної контори та отримала відмову, зокрема з тієї підстави, що згідно наданих документів вона є ОСОБА_1 , в той час як майно за заповітом батька заповідано у тому числі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому не є можливим встановити позивачку як спадкоємця, що закликається до спадкування за заповітом майна ОСОБА_2 , що підтверджується копією листа Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області від 08.09.2020 р. № 846/02-14 (а.с.10).

Рішенням Солом`ямського районного суду міста Києва від 26.07.2021 по справі №760/22567/20 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволено. Встановлено факт належності правовстановлюючого документу. а саме що заповіт, посвідчений 10.08.2007 р. за №124 виконавчим комітетом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, складений ОСОБА_2 щодо частини майна заповіданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично складено та заповідано у відповідній частині майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-12).

Однак, як вбачається з Листа-відповіді від 08.09.2020 р. №846/02-14, ще однією підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій щодо прийняття спадщини слугував пропуск позивачкою шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 вказує, що у встановлений законом спосіб та строк її не було повідомлено про існування заповіту батька службовими особами.

Згідно до вимог ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, вважає, що позивачка пропустила строк прийняття спадщини, враховуючи, також, відсутність заперечень на предмет позову з боку відповідачів, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачці додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.2,4,12,13,76,81,211, 247, 258,259,263-265,351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», суд,

Вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області, Сквирської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити в повному обсязі.

Визначити додатковий строк ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко