06.04.2022 Справа № 756/1702/22
Унікальний номер 756/1702/22
Провадження номер 2-н/756/98/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

06 квітня 2022 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:

Житлово-будівельний кооператив «Кристал-22» 01 лютого 2022 року про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 01 лютого 2022 року заяву передано головуючому судді Шролик І.С.

У відповідь на запит суду 09 лютого 2022 року отримано довідку про відсутність зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 в ІТС «Реєстрі територіальної громади м.Києва».

На адресу суду 04 квітня 2022 року з Київського відділу державної реєстрації смерті на запит надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_1 , з якої вбачається, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши подану заяву, отриману копію актового запису, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно положення п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України передбачено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що за загальним правилом на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства (пункти 35, 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 473/1433/18).

Судом встановлено, що смерть боржника ОСОБА_1 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до звернення ЖБК «Кристал-22» до суду зі заявою про видачу судового наказу.

Згідно положення пункту 4 частини 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч.1 ст.186 ЦПК України.

З огляду на те, що подана ЖБК «Кристал-22» заява про видачу судового наказу не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства через те, що смерть боржника ОСОБА_1 настала до звернення заявника до суду зі заявою, відсутні підстави для видачі судового наказу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 165, 166, 167, 258-260, 353-354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Житлово-будівельному кооперативу «Кристал-22» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу суду складено та підписано 06 квітня 2022 року.

Суддя І.С. Шролик