ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9737/21

Провадження № 22-ц/4820/95/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представника відповідача Кривого В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/9737/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання недійсним наказу, стягнення недорахованої частини заробітної плати та компенсації втрати частини доходів за несвоєчасне нарахування та виплату надбавки, стягнення середнього заробітку за час несвоєчасного розрахунку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2021 року (суддя Заворотна О.Л.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укртелеком» в особі Хмельницької філії про визнання недійсним наказу, зобов`язання Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком» нарахувати та виплатити недораховану частину заробітної плати з урахуванням надбавки до посадового окладу за безперервний стаж роботи, як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі в розмірі 20% від посадового окладу за період з 01.11.2008 по 31.12.2010, здійснити нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів за несвоєчасне нарахування та виплату надбавки до посадового окладу за безперервний стаж роботи, як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі за період з 01.11.2008 по 31.12.2010, зобов`язати Хмельницьку філію ПАТ «Укртелеком» нарахувати та виплатити належну позивачу недораховану частину заробітної плати з урахуванням премії на надбавку до посадового окладу за безперервний стаж роботи, як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі за період з 01.01.2001 по 31.12.2010, здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів на несвоєчасне нарахування та виплату премії на надбавку до посадового окладу як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі за період з 01.01.2001 по 31.12.2010, зобов`язати Хмельницьку філію ПАТ «Укртелеком» з нарахованої позивачу частини заробітної плати з урахуванням премії на надбавку до посадового окладу за безперервний стаж роботи, як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі за 2001-2010 роки сплатити податок до державного бюджету та єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України, відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, в зв`язку з призначенням позивачу меншої пенсії, з урахуванням того, що єдиний соціальний внесок до ПФУ було сплачено без врахування надбавки за шифрувальну роботу за період з 01.11.2008 по 31.12.2010 та премії на надбавку до посадового окладу за безперервний стаж роботи, як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі за 2001-2010 роки, та моральну шкоду, завдану внаслідок порушення прав позивача, яка полягала в приниженні честі, гідності та ділової репутації, як спеціаліста шифрувальної служби, в розмірі 10 000 гривень, виплатити позивачу середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку, сплативши відповідні податки та єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України, перерахувавши всі кошти на відповідний рахунок.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що з серпня 1999 року по квітень 2016 року він працював начальником 1 відділу (режимно-секретного органу) Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком», до лютого 2011 року мав першу форму допуску до матеріальних носіїв інформації, що містять державну таємницю. Був звільнений із займаної посади в 2021 році.

До 01 листопада 2008 року отримував надбавку до посадового окладу за безперервний стаж роботи, як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі, в розмірі 20% від посадового окладу. Вказана надбавка виплачувалась позивачу згідно з постановою КМУ від 22.12.1995 № 1037 «Про надбавки до посадових окладів працівників зайнятих на шифрувальній роботі».

Проте, згідно з наказом директора Хмельницької філії ВАТ «Укртелеком» від 09.10.2008 № 316 «Про зняття надбавок працівникам управління філії», з метою усунення недоліків зазначених в акті документальної перевірки фінансово-господарської діяльності філії» від 16.09.2008 проведеної комісією ВАТ «Укртелеком», було відмінено з 01.11.2008 встановлені наказом філії від 26.12.07 № 23ДСК/39 надбавки за безперервний стаж роботи в розмірі 20 % посадового окладу. При цьому, як зазначає позивач, його функціональні обов`язки не змінились.

Вважає, що скасування надбавки за безперервний стаж роботи в розмірі 20% посадового окладу, як працівнику безпосередньо зайнятому на шифрувальній роботі є незаконним, повністю порушує його трудові права, а наказ прийнято із порушенням чинного законодавства та є недійсним. Крім того, про зміну умов праці та скасування надбавки позивачем не було попереджено за два місяці до його запровадження.

Зазначає, що обладнання криптографічного захисту інформації були передані ним 23 грудня 2010 року, а останні документи по шифрувальній службі з Хмельницької філії передані в січні 2011 року, що підтверджує той факт, що позивач до лютого 2011 року мав першу форму допуску до матеріальних носіїв інформації, що містять державну таємницю. Тобто надбавку за безперервний стаж роботи, як працівник безпосередньо зайнятий на шифрувальній роботі, в розмірі 20 % від посадового окладу, позивач не отримав за 26 календарних місяців, відповідно, і не отримував премії на вказану надбавку.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив визнати таким, що не відповідає чинному законодавству України, а тому є недійсним, наказ директора Хмельницької філії ВАТ «Укртелеком» від 09.10.2008 № 316 «Про зняття надбавок працівникам управління філії»; стягнути з Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком» недораховану частину заробітної плати з урахуванням надбавки до посадового окладу за безперервний стаж роботи, як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі в розмірі 20 % від посадового окладу, за період часу з 01.11.2008 по 31.12.2010 (26 місяців), а також компенсацію втрати частини доходів за несвоєчасне нарахування та виплату надбавки до посадового окладу за безперервний стаж роботи, як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі за період часу з 01.11.2008 по 31.12.2010 (26 місяців); стягнути середню заробітну плату за час затримки остаточного розрахунку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення зазначених ним позовних вимог. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не взято до уваги, що постанови Кабінету Міністрів України є обов`язковими до виконання на всій території України всіма учасниками цивільних відносин, і роботодавець не вправі в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами та колективним договором. Досліджений в судовому засіданні колективний договір підприємства ПАТ «Укртелеком» протягом 2000-2010 років не відповідав вимогам чинного законодавства, зокрема положення постанови КМУ від 22.12.1995 № 1037 «Про надбавки до посадових окладів працівників, зайнятих на шифрувальній роботі» та Закону України «Про оплату праці». Вважає, що надав до суду достатньо доказів на підтвердження того, що він був безпосередньо зайнятий на шифрувальній роботі, однак суд не взяв дані докази до уваги.

АТ «Укртелеком» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2021 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

В судовому засіданні представник відповідача АТ «Укртелеком» Кривий В.П. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином, подав апеляційному суду клопотання про слухання справи у його відсутність.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, оскаржуване рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що скасування надбавки проведено у зв`язку з безпідставністю її виплати, при цьому умови праці не змінювались, позивачем не доведено, що протягом спірного періоду з 01.11.2008 по 31.12.2010 він був безпосередньо зайнятий на шифрувальній роботі, та відповідно мав право на виплату надбавки.

Проте, апеляційний суд не погоджується з мотивами відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним наказу директора Хмельницької філії ВАТ «Укртелеком» від 09.10.2008 № 316 «Про зняття надбавок працівникам управління філії».

Судом першої інстанції встановлено, що з 25.08.1999 по 29.04.2016 ОСОБА_1 працював на посаді начальника 1 відділу Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком».

Відповідно до листа Міністерства зв`язку України від 30.01.1996 №487 «Про надбавки до посадових окладів працівникам, зайнятих на шифрувальній роботі», доведено до відома керівників об`єднань та підприємств зв`язку забезпечити виплату працівникам, безпосередньо зайнятих на шифрувальній роботі, виплати відповідно до вимог постанови КМУ від 22.12.1995 № 1037 (а.с. 9 т. 1).

Відповідно до наказу Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком» від 26.12.2007 № 23 ДСК/39, встановлено ОСОБА_1 , начальнику І відділу 20% надбавку до посадового окладу, як працівнику, безпосередньо зайнятому на шифрувальній роботі (а.с. 13 на звороті т. 2).

Згідно з наказом директора Хмельницької філії ВАТ «Укртелеком» від 09.10.2008 №316 «Про зняття надбавок працівникам управління філії», з метою усунення недоліків зазначених в акті документальної перевірки фінансово-господарської діяльності філії від 16.09.08 проведеної комісією ВАТ «Укртелеком» за період з 01.05.2008 по 01.08.2008, відмінено з 01.11.2008 встановлені наказом філії від 26.12.07 №23ДСК/39 надбавки за безперервний стаж роботи в розмірі 20% посадового окладу працівникам Першого відділу, які безпосередньо зайняті на шифрувальній роботі ОСОБА_1 - начальнику відділу, ОСОБА_2 - інженеру зі спец роботи 2 кат. (а.с.8 т. 1).

З вказаним вище наказом від 09.10.2008 ОСОБА_1 був ознайомлений 09.10.2008 року, що підтверджується його особистим підписом та не заперечувалось в судовому засіданні суду першої інстанції (а.с. 214 т. 1).

Згідно з наказом директора Львівської філії ПАТ «Укртелеком» від 14.04.2021 № 401-к ОСОБА_1 звільнено з посади старшого спеціаліста (виносне робоче місце м. Хмельницький) служби цивільного захисту та мобілізаційної підготовки у зв`язку зі скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України) (а.с. 112).

Відповідно до постанови КМУ від 22.12.1995 № 1037 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), постановлено встановити, що з 8 червня 1995 року працівникам, зайнятим безпосередньо на шифрувальній роботі, виплачується надбавка до посадового окладу за безперервний стаж на цій роботи в таких розмірах: від 1 до 3 років - 10 відсотків; від 3 до 5 років - 15 відсотків; понад 5 років - 20 відсотків.

Згідно з розрахунковими листами за період 2002-2008 років (по 01.11.2008) вбачається, що позивачу виплачувалась надбавка до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі. Крім того, отримував надбавку за роботу в умовах режимних обмежень (а.с. 186 т. 1, а.с. 3-14 т. 2).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до частин другої, третьої статті 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Статтею 10 КЗпП України визначено, що колективний договір укладається на основі чинного законодавства.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

За змістом статті 2 Закону України «Про оплату праці», до структури заробітної плати входить:

- основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

- додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Отже, при вирішенні спорів про виплату та скасування надбавок необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з ч. 4 ст. 97 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Статтею 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

За статтею 103 КЗпП України, про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Аналізуючи зміст вказаних норм закону колегія суддів вважає, що зміст вказаних норм в сукупності вказує на те, що: зміна елементів структури заробітної плати, які впливають на її розмір, - в бік зменшення; зміна системи заробітної плати, при якій працівник позбавляється частини чи повністю додаткових виплат, що впливають на такі, тощо, зокрема, зменшення або скасування надбавок, доплат, коефіцієнтів підвищення заробітної плати, гарантійних, компенсаційних виплат, тощо, - слід вважати змінами істотних умов праці та такі зміни потребують застосування відповідно порядку для їх запровадження (зокрема ст.ст. 32, 103 КЗпП України).

У разі, коли на підприємстві не відбулося змін в організації виробництва і праці, власник чи уповноважений ним орган не має права в односторонньому порядку змінити істотні умови праці працівників.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що якщо умови оплати праці позивача не були передбачені в колективному договорі, змінити ці умови в бік погіршення роботодавець міг лише при дотриманні визначеної законодавством процедури. А тому, в даному випадку, мала місце істотна зміна умов праці (розміру оплати праці) позивача без проведення змін в організації виробництва і праці ПАТ «Укртелеком», відповідно, така зміна є неправомірною.

Разом з тим, статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 роз`яснено, що встановлені ст.ст. 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Якщо тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Перебіг строку звернення до суду починається у разі: вирішення трудового спору з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (тримісячний строк звернення до суду).

Проте з вимогами про визнання незаконним наказу директора Хмельницької філії ВАТ «Укртелеком» від 09.10.2008 № 316 «Про зняття надбавок працівникам управління філії» ОСОБА_1 звернувся поза межами тримісячного строку, встановленого статтею 233 КЗпП України, а саме лише 16 квітня 2021 року. При цьому, позивач не довів наявності будь-яких об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для звернення до суду з такими вимогами у тримісячний строк з дня ознайомлення з наказом - 09.10.2008. Представником відповідача в ході розгляду справи заявлялось клопотання про застосування позовної давності (а.с. 106 т. 1).

Таким чином, позивачем пропущено тримісячний строк без поважних причин у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання незаконним наказу директора Хмельницької філії ВАТ «Укртелеком» від 09.10.2008 № 316 «Про зняття надбавок працівникам управління філії» слід відмовити з підстав пропуску строку, визначеного ст. 233 КЗпП України.

З урахуванням викладеного вище, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконним наказу директора Хмельницької філії ВАТ «Укртелеком» від 09.10.2008 № 316 «Про зняття надбавок працівникам управління філії».

Доводи апеляційної скарги тій частині, що позивач змінює та не підтримує позовних вимог в частині визнання незаконним наказу не заслуговують на увагу, оскільки позивач не скористався своїм правом, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, щодо відмови від зазначеної частини позовних вимог, а за змістом прохальної частини апеляційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції щодо відмови в позові в повному обсязі.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача недорахованої частини заробітної плати з урахуванням надбавки до посадового окладу за безперервний стаж роботи, як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі в розмірі 20 % від посадового окладу, за період часу з 01.11.2008 по 31.12.2010 (26 місяців), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності позовних вимог. З огляду на те, що позивачем не доведено, що протягом спірного періоду він був безпосередньо зайнятий на шифрувальній роботі. У зв`язку з чим, у задоволенні і похідних вимог щодо стягнення компенсації втрати частини доходів, та середнього заробітку також правомірно відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що акт приймання-передачі обладнання КЗІ від 23.12.2010 року, листи від 27.12.2010, 21.01.2011, 28.01.2011 № 947, № 3/1 від 24.12.2010, реєстру № 1/14, листи Держзв`язку від 17.12.2010, № 12-1/116, 16.12.2010 № 12-1/88, 17.12.2010 № 12-1/109 не містять відомостей щодо посадових обов`язків позивача та характеру виконуваної ним роботи, зокрема безпосередню його зайнятість на шифрувальній роботі в період з 01.11.2008 по 31.12.2010.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, звертаючись до суду за захистом свого порушеного права та заявляючи позовні вимоги майнового характеру, позивач не визначив конкретні суми, які підлягають стягненню з відповідача. З огляду на те, що майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має мати ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно або грошові суми. Таким чином, лише наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача може свідчити про її майновий характер, який має відображатись в ціні заявленого позову.

Не можуть у зв`язку з цим прийматись до уваги і посилання в апеляційній скарзі на необхідність стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів за несвоєчасне нарахування та виплату надбавки до посадового окладу за безперервний стаж роботи, як працівника безпосередньо зайнятого на шифрувальній роботі за період часу з 01.11.2008 по 31.12.2010 (26 місяців) в розмірі 41 515 грн 39 коп та середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 44753 грн 28 коп, оскільки апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його постановлення, в межах вимог апеляційної скарги та в межах заявлених ним позовних вимог, а таких матеріально-правових вимог в грошовому вираженні позивач не заявляв.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення змінюється, але при цьому результат розгляду справи залишається незмінним, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 квітня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай