Справа № 184/89/22
Номер провадження 2/184/158/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

05 квітня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором позики.

Свої позовні вимоги, мотивує тим, що 26.08.2020 року ним було надано в позику грошові кошти ОСОБА_2 в розмірі 18800 грн. про, що відповідачем у письмовій формі складено розписку, в якій останній зобов`язувався повернути борг протягом сорока п`яти днів. 25.09.2020 року відповідач знову взяв у позивача в борг грошову суму в розмірі 7000 грн., загальна сума боргу склала 25800 грн. 28.09.2020 року відповідач знову взяв у позивача в борг грошову суму в розмірі 500 грн., загальна сума боргу склала 26300 гривень. Протягом 2020 року відповідач запозичив в позивача ще 5800 грн., загальна сума боргу склала 32100 грн. 25.11.2020р. відповідач знову взяв у позивача в борг грошову суму в загальному розмірі 2000 грн., загальна сума боргу склала 34100 грн. 29.11.2020 року відповідач знову взяв у позивача в борг грошову суму в розмірі 300 грн., загальна сума боргу склала 34400 грн. 01.12.2020 року відповідач знову взяв у позивача в борг грошову суму в загальному розмірі 3900 грн., загальна сума боргу склала 38300 грн. Знаючи, що відповідач працює у ЖДЦ AT «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», позивач 20.07.2021 року вручив відповідачу письмову претензію щодо повернення грошових коштів в загальному розмірі 38300 грн. Після чого, 07.08.2021 року відповідач повернув позивачу 1000 грн. А 09.10.2021 року відповідач повернув ще 1000 грн., залишок боргу склав 36300 грн. Станом на 07.01.2022 року відповідач більше не повертав позивачу навіть частково борг, залишок боргу склав - 36300 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 46304,47 грн., що включає в собі: тіло кредиту станом на 10.01.2022 року - 36300,00 грн.; несплачені відповідачем відсотки за користування позикою та які підлягають поверненню щомісячно - 3694,64 грн.; інфляційні втрати за користування грошовою позикою - 4759,59 грн.; 3% річних - 1550,24 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не надав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

05.04.2022р. судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, 26.08.2020 року ОСОБА_1 було надано в позику грошові кошти ОСОБА_2 в розмірі 18800 грн. про, що останнім у письмовій формі складено розписку.

Крім того, 25.09.2020 року ОСОБА_2 знову взяв у ОСОБА_1 в борг грошову суму в розмірі 7000 грн., таким чином загальна сума боргу склала 25800 грн.

Також, 28.09.2020 року ОСОБА_2 знову взяв у ОСОБА_1 в борг грошову суму в розмірі 500 грн., загальна сума боргу склала 26300 гривень.

Протягом 2020 року ОСОБА_2 запозичив у ОСОБА_1 ще 5800 грн., загальна сума боргу склала 32100 грн.

25.11.2020р. ОСОБА_2 знову взяв у ОСОБА_1 в борг грошову суму в загальному розмірі 2000 грн., загальна сума боргу склала 34100 грн.

29.11.2020 року ОСОБА_2 знову взяв у ОСОБА_1 в борг грошову суму в розмірі 300 грн., загальна сума боргу склала 34400 грн.

01.12.2020 року ОСОБА_2 знову взяв у ОСОБА_1 в борг грошову суму в загальному розмірі 3900 грн., загальна сума боргу склала 38300 грн.

Наведене підтверджується розпискою, яку відповідач написав власноручно та оригінал якої було досліджено в судовому засіданні.

Таким чином, між відповідачем та позивачем був укладений договір позики, на підтвердження якого відповідачем була надана розписка.

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, позивач 20.07.2021 року вручив останньому письмову претензію щодо повернення грошових коштів в загальному розмірі 38300 грн.

Після чого, 07.08.2021 року відповідач повернув позивачу 1000 грн., а 09.10.2021 року відповідач повернув ще 1000 грн.,

Таким чином, залишок боргу склав 36300 грн.

Станом на 07.01.2022 року відповідач більше не повертав позивачу борг.

У відповідності до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525, 526 даного кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, в силу приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як слідує із боргової розписки, контрагентами погоджено строк виконання боржником свого зобов`язання щодо повернення отриманих у позику коштів, а саме 45 днів з моменту отримання грошових коштів, тобто 10.10.2020р.

У відповідності до ст.610,612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.1049 коментованого нормативно-правового акту, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, а також зважаючи на те, що станом на час розгляду та вирішення справи у суді відповідачем свої зобов`язання щодо повернення отриманих у борг грошових коштів у сумі 36300,00 грн. не виконані, позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення у повному обсязі як обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Разом з тим, приписами ст.1048 даного нормативно-правового акту унормовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається із наявною в матеріалах справи розписки, сторони самостійно не обумовили розмір процентів.

У відповідності до ч.9 Положення «Про основи процентної політики Національного банку України», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 21.04.2016 №277, Національний банк щодня публікує розмір облікової ставки в засобах масової інформації та/або оприлюднює через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації, у тому числі на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку що викладений на офіційному веб-сайті Національного банку України: https://bank.gov.ua/control/uk/publish/article7art id=53647.

Так, розмір відсотків за період з 26.08.2020р. по 10.01.2021 року з урахуванням облікової ставки річного відсотка Національного банку України становить 3694,64 грн.

Суд, перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок, прийшов до переконання, що останній є обґрунтованим, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають до задоволення.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-49цс12 від 06.06.2012 р. проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена.

Так, інфляційні втрати за користування грошовою позикою становлять 4759,59 грн., 3% річних становить 1550,24 грн.

Суд, перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок, прийшов до переконання, що останній є обґрунтованим, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають до задоволення.

Таким чином, оскільки відповідач відзив не надала та жодним чином не спростувала доводи позивача, зважаючи на те, що суд приймає рішення на підставі наявних в справі документів, оцінивши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Окрім цього, відповідно до ст..141 ЦПК України, судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 95, 141, 280-289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 суму загального боргу 46304 (сорок шість тисяч триста чотири) гривні 47 копійок, що включає в собі суму позики в розмірі 36300 гривень 00 копійок, проценти за користування коштами в розмірі 3594,64 гривень, втрати грошових коштів від інфляції в розмірі 4759,59 гривень та 3% річних в розмірі 1550,24 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.04.2022р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду А. М. Коваль