465/944/22
2-з/465/163/22
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"29" березня 2022 р. року Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути із відповідача боргу за розпискою. Разом із позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову у даній справі, у якій він просить постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу квартиру загальною площею 61.7 кв. м., житловою площею 36.7 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаної квартири. В обґрунтування заяви зазначає, що відповідачка кошти в обумовлений строк не повернула. Сума позовних вимог складає 7000 доларів США. Зважаючи на те, що відповідачка уникає зустрічей зі мною та не погашає боргу, вважаю, що лише накладення арешту на майно відповідачки може реально забезпечити виконання рішення суду по даній справі. Відповідачці одноособово на праві власності належить квартира загальною площею 61.7 кв. м., житловою площею 36.7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачці, не порушує права інших осіб, оскільки відповідачка володіє даним майном одноособово, однак дозволить позивачу задовольнити свої вимоги за рахунок цього майна у разі невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань. Позивач вважає, що саме арешт може надати йому певні гарантії збереження нерухомого майна боржника, що в свою чергу сприятиме виконанню рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Відтак просить заяву задовольнити.

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених вимог, дослідивши надані копії документів в їх системному зв`язку між собою, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Слід відзначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі статтею 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, що стосується стягнення грошових коштів за договором позики, а саме 7000 доларів США.

Також, як вбачається, станом на 10.01.2022 р. (дата формування інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта) ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) є власником квартири, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 61.7 кв.м., житловою площею 36.7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації 06.12.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

На думку суду, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідача спрямовані на відчуження нерухомого майна, тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, не обґрунтовано ризики, які існують та можуть вплинути на виконання майбутнього рішення суду, в разі задоволення позову. Заходи забезпечення, про вжиття яких просить позивач, не є співмірними із позовними вимогами. Відтак суд звертає увагу заявника, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків, у даному випадку, від арешту майна. Заявником не обґрунтовано наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно положень п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність на теперішній час правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову через наявність вищенаведених неточностей. Разом з тим, позивач не позбавляється права звернутися до суду із відповідною заявою про забезпечення позову в майбутньому в будь-який час протягом розгляду справи в суді.

На підставі наведеного, керуючись стпттями 81, 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяті днів з дня складання ухвали.

Суддя Мартьянова С.М.