КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5566/21
Провадження № 2/552/125/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2022 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Дубовик І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та розподіл володіння земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та розподіл володіння земельною ділянкою.

В поданій до суду позовній заяві посилається на те, що на підставі договору дарування від 11.11.2015 року позивачеві належить на праві спільної часткової власності Ѕ частки у нерухомому майні, садиба, за адресою АДРЕСА_1 . Зазначила, що на підставі висновку ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 11.08.2020 №7253 реальна частка володіння має технічну можливість виділу в самостійний об`єкт.

Також за вказаною адресою позивачеві належить земельна ділянка Ѕ частки кадастровий №:11:001:0199, визначений фактичний порядок користування площею 500 кв.м, для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд. Відповідно до висновку експерта №54 від 15.07.2021 можливий виділ земельної ділянки у самостійний об`єкт права.

Посилалась на те,що відповідач обмежив позивача у законному праві на виділ майна в самостійний об`єкт, а своє право власності використовує на шкоду правам позивача.

Просила суд виділити в натурі у самостійний об`єкт права садибу та визнати за ОСОБА_1 право власності в розмірі частки 1/1 на нерухоме майно ( садиба),що знаходиться у АДРЕСА_1 та складається із частини:

-Житлового будинку літер А-1, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м., коридор 2-1 площею 6,1 кв.м., кухня 2-5 площею, 8,7 кв.м., кладова 2-2 площею, 5,8 кв.м., кімната 2-4 площею, 18,0 кв.м., передпокій 2-3 площею, 5,2 кв.м., вбиральня, 2-6 площею 1,4 кв.м., ванна 2-7 площею, 2,9 кв.м., кладова 2-8 площею, 1,1 кв.м., тамбур 2-9 площею 1.1 кв.м.

Господарських будівель та споруд: гараж літ.В, гараж літ.Ж, огорожа №2 ворота огорожі №3, вимощення №5) Право позивача у спільній частковій власності на майно - припинити.

Виділити в натурі у самочинний об`єкт права та визнати за ОСОБА_1 право власності в розмірі частки 1/1 на нерухоме майно, що знаходиться у АДРЕСА_1 та складається із частини земельної ділянки, кадастровий номер №:11:001:0199 площею 500 кв.м. та відображеної у додатку №3 до висновку експерта ОСОБА_3 №111 від 15.12.2020 площею 500 кв.м. та у додатку №1 до висновку №54 ОСОБА_3 від 15.07.2021 для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд. Право позивача у спільній частковій власності на майно - припинити.

Розподілити та встановити фактичний порядок володіння та користування земельною ділянкою згідно із додатком №3 до висновку експерта ОСОБА_3 №111 від 15.12.2020 виділивши у фактичне володіння та користування ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , відповідно до частки Ѕ площу 180 кв.м. у земельній ділянці сільськогосподарського призначення кадастровий номер №:11:001:0200 загальною площею 0,0361 га, для індивідуального садівництва.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.11.2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження.

13.12.2021 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Зазначила, що не заперечує проти вирішення справи та покладається на розсуд суду.

16.12.2021 року до суду від третьої особи ПП ПБТІ «Інвентаризатор» надійшли пояснення. Зазначив, що 11.08.2020 року за №7253 було зроблено висновок про технічну можливість за ознаками ст.183 ЦК України виділу в окрему одиницю права, частка 1/1 визначеного складу нерухомого майна позивача. Фактичний склад майна, що виділяється відповідає обсягу права за правовстановлюючими документами, без втрати цільового призначення майна і без нанесення шкоди співвласникам. Нерухоме майно розташоване на приватизованій земельній ділянці. Проти задоволення позову не заперечує.

Ухвалою від 20.01.2022 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, попередньо надала заяву про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, попередньо надала заяву про проведення судового засідання у її відсутність.

У судове засідання ПП ПБТІ «Інвентаризатор» свого представника не направив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником Ѕ частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому площею 0,0361 га, цільове призначення якої - для індивідуального садівництва, кадастровий номер :11:001:0200 на підставі договору дарування від 11.11.2015 року./а.с.18-21/

Крім того, встановлено, що згідно договору дарування від 11.11.2015 Ѕ частка житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :11:001:0199, належить ОСОБА_1 ..

Згідно висновку експерта ОСОБА_3 №111 від 15.12.2020 року встановлено, що експерт робить висновок, що виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна Ѕ частину домоволодіння з частиною господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 технічно можливо.

Згідно висновку ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 11.08.2020 №7253 встановлено, що частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 за технічними показниками Ѕ частина об`єкта є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Згідно висновку експерта ОСОБА_3 №54 від 15.07.2021 року встановлено, що виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер :11:001:0199 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 технічно можливо, при цьому площа відповідної частини ОСОБА_1 складає 500 м2.

Статтею 367 ЦК України передбачено право співвласників поділити в натурі між ними майно, що перебуває в спільній частковій власності.

Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 364 ЦК України власник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

З метою реалізації такого права позивач ОСОБА_1 звернулась з відповідними позовними вимогами до суду.

Заявляючи про наявність технічної можливості виділити належну їй частку із спільного майна, позивач в заяві посилається на дані висновку ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 11.08.2020 №7253.

За змістом ст.. 364 ЦК України, виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ домоволодіння в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р. N 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Крім того, згідно з п. 2.6. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, документ, що підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою є обов`язковим при вирішенні даного питання.

А висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна в обов`язковому порядку має містити посилання на документи, якими підтверджується право власності (користування) земельною ділянкою (додаток 2 до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна).

Отже, виділення в натурі частки нерухомого майна можливе в разі дотримання наступних умов:

поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами;

виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна, що є спільною власністю, можливе, якщо кожному співвласнику може бути виділено відокремлене приміщення з власним входом;

наявність реєстрації земельної ділянки на якій розташований об`єкт нерухомого майна в Державному земельному кадастрі та реєстрації права власності на неї в установленому законом порядку.

Позивачем зазначений вище порядок дотримано не було, відсутні умови для виділу в натурі частки нерухомого майна.

Зокрема, з наданих до суду матеріалів не вбачається, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 знаходиться в користуванні відповідача, реєстрація земельної ділянки за відповідачем відсутня.

Як встановлено судом,матеріали справи не містять будь-яких висновків про можливість виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна іншому співвласнику домоволодіння, що є однією із обов`язкових умов для проведення такого виділу.

Крім того, на час розгляду справи взагалі відсутні відомості хто саме є співвласником житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Верховний Суд України в постанові від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в п. 25 звернути увагу на те, що сторони зобов`язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання, зокрема, у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників житлового будинку: документи про надання її для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель та споруд; план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників житлового будинку, а також розташованих на ній будівель, плодоягідних насаджень; правовстановлюючі документи на будинок із зазначенням розміру часток кожного із співвласників; угоду чи рішення суду про поділ будинку в натурі або визначення порядку користування ним і угоду про порядок користування земельною ділянкою, якщо вона мала місце.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Посилання позивача в позовній заяві на те, що відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем співвласників, не заслуговують на увагу, оскільки належними доказами у справі не підтверджується цей факт .

Право власності на належну частину будинку або земельної ділянки за ОСОБА_2 зареєстровано не було.

Із матеріалів справи не можливо встановити хто є іншим співвласником нерухомого майна.

Крім того, згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні не встановлено порушення прав відповідача позивачем у справі.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про виділ в натурі частини житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою ним заявлено безпідставно та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачами судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та розподіл володіння земельною ділянкою відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код не встановлено;

третя особа - Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», місцезнаходження: м. Полтава, пров. Р.Шухевича,4, .

Повний текст рішення виготовлено 28.03.2022 року.

Суддя Т.В. Шаповал