Єдиний унікальний номер 341/100/22
Номер провадження 2/341/173/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

встановив:

Миц І. В., яка діє в інтересах ПАТ «Срахова група «ТАС», звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначила, що 11 липня 2018 року позивач уклав договір добровільного страхування транспортного засобу Honda Civic, д. н. НОМЕР_1 . 14 січня 2019 року по вул. Святошинській, 27, у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода під керуванням відповідачки. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений вищевказаний транспортний засіб. Позивач виплатив страхове відшкодування власнику транспорного засобу.

Позивач вважає, що на підставі статті 1191 ЦК України до нього перейшло право вимоги до відповідачки на виплачену суму.

З огляду на викладене, представниця позивача просить суд стягнути з відповідачки в порядку регресу кошти у розмірі 13449,75 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 11 березня 2022 року, яке відкладене за клопотанням відповідачки на 30 березня 2021 року.

У судове засідання 30 березня 2022 року сторони не з`явились.

Представниця позивачки у позовній заяві просить позовні вимоги задоволити, справу розглядати без участі представниці позивача (а. с. 3).

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена під розписку (а. с. 32). 11 березня 2022 року подала до суду заяву, у якій просить судове засідання проводити без її участі (а. с. 33).

Проте своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалась, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилала.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, надавши їм правову оцінку, суд установив наступні фактичні обставини у межах спірних правовідносин.

11 липня 2018 року позивач уклав договір добровільного страхування наземного транспорту FO 00142664 (а. с. 4). Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу Honda Civic, д. н. НОМЕР_1 .

14 січня 2019 року по вул. Святошинській, 27, у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода між застрахованим транспортним засобом Honda Civic, д. н. НОМЕР_1 та транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, д. н. НОМЕР_2 , під керуванням відповідачки.

У результаті зазначеної ДТП пошкоджено застрахований транспортний засіб Honda Civic, д. н. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2019 року, та якою відповідачку визнано винною у вищевказаному ДТП (а. с. 5).

Відповідно до страхового акта № 6591Р/40/2019 сума страхового відшкодування становить 13449,75 грн (а. с. 10), яку виплачено позивачем у якості стахового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням від 26 лютого 2019 року № 10236 (а. с. 11).

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Статтею 1 Закону України "Про страхування" від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічні приписи передбачені ст. 993 ЦК України.

Спірні правовідносини, регулюються положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування» і ст. 993 ЦК України.

Вищевказані норми законодавчо закріплюють перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування, права вимоги страхувальника, яке він має до особи, відповідальної за збитки.

Таким чином, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування FO-00142664 у межах фактичних витрат, які були виплачені страхувальнику, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час переходу права вимоги нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникло, а відбулася заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Суд зазначає, що представниця позивача помилково ототожнила поняття «суброгація» і «регрес», внаслідок чого просить в позовній заяві стягнути відшкодування в порядку регресу.

У постанові від 22 жовтня 2020 року у справі № 910/18279/19 Верховний Суд зазначив наступне.

Під час розгляду справи не потрібно ототожнювати правовідносини регресу, регулювання яких здійснюється ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") з правовідносинами суброгації, які регулюються ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Суброгація (від лат. "subrogare" - заміщення, обрання взамін) є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (див. пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц).

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

Водночас регресом (з лат. "regressus" - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи.

При суброгації строк позовної давності обчислюється з моменту ДТП, а при регресі - з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2018 у справі № 199/1848/16, від 27 грудня 2018 у справі № 373/2348/16-ц, від 10 січня 2019 у справі № 200/13392/13-ц).

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (див. пункти 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 910/2603/17).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2019 року відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 5).

Суд установив, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 13449,75 грн (а. с. 11).

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до заподіювача шкоди ОСОБА_2 .

Доказів відшкодування відповідачкою страхового відшкодування в сумі 13449,75 грн матеріали цієї справи не містять і відповідачкою не надано.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що всі обставини, на які посилається представниця позивача як на підставу для задоволення позову, підтверджені належними доказами, суд вважає вимоги позивача підлягають задоволенню як такі, що виникли в порядку суброгації.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2481,0 грн (а. с. 24).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 ст. 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263, 265, 268, 272-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» кошти у розмірі 13449 (тринадцять тисяч чотириста сорок дев`ять) грн 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 0 коп. судового збору.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 квітня 2022 року.

Сторони:

Позивача: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», місцезнаходження за адресою: проспект Перемоги, 65, м. Київ, Київська область, адреса для листування: вул. Кіото, 25, оф. 203, м. Київ, Київська область, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ