30 березня 2022 року м.Суми
Справа №584/285/21
Номер провадження 22-з/816/11/22
Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.
розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Сенченком Андрієм Володимировичем, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» про розірвання договору оренди землі,
Постановою Сумського апеляційного суду від 11 січня 2022 року апеляційна скарга ССК «Ярославна» залишена без задоволення.
Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 22 вересня 2021 року залишено без змін.

13 січня 2022 року надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Сенченка А.В., про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ССК «Ярославна» на користь позивача витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 15 000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення адвокат Сенченко А.В. додав договір № 220 про надання правничої (правової допомоги) від 04 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатським об`єднанням «ІНТРА ВІРЕС» в особі голови Казака М.В. (адвокат), відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу клієнту щодо представництва клієнта в судах всіх інстанцій стосовно розірвання договору від 08 січня 2021 року оренди земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0508, укладеного з ССК «Ярославна»; згідно п. 4.3 договору за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у сумі 15 000 грн за підготовку апеляційної скарги (або відзиву на апеляційну скаргу) та представництво клієнта в суді апеляційної інстанції (а. с. 135-137).

Також до заяви про ухвалення додаткового рішення адвокат Сенченко А.В. додав акт виконаних робіт (послуг) від 12 січня 2022 року до договору № 220 від 04.03.2021 року, між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «ІНТРА ВІРЕС» в особі голови Казака М.В. (адвокат), за яким адвокат виконав, а клієнт прийняв послуги (а. с. 138).

Звертаючись із запереченнями на подану заяву про ухвалення додаткового рішення представник ССК «Ярославна» зазначила, що заявлений розмір відшкодування є завищеним, оскільки справа не є складною з огляду на обсяг доказів, які підлягали дослідженню, розмір складеного стороною позивача відзиву на апеляційну скаргу та значення спору для сторони. Вказує на відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Саме до такого висновку у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 дійшла Велика Палата Верховного Суду. Окрім того, ставиться питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу на користь особи, що не є ані учасником справи, ані стороною у справі 584/285/21.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява представника позивача задоволенню не підлягає , виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частин 1 - 3 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).

Частиною 3 стаття 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до матеріалів справи, представництво інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Сенченко А.В. на підставі довіреності, посвідченої 03 червня 2020 року заступником сільського голови Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області Крюковим С.М. Проте, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем надано договір № 220 про надання правничої (правової допомоги) від 04 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатським об`єднанням «ІНТРА ВІРЕС» в особі голови Казака М.В. (адвокат), та акт виконаних робіт (послуг) від 12 січня 2022 року до договору № 220 від 04 березня 2021 року, між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «ІНТРА ВІРЕС» в особі голови Казака М.В. (адвокат). З матеріалів справи вбачається, що адвокатське об`єднання «ІНТРА ВІРЕС» та адвокат Казак М.В. не представляли інтереси позивача в апеляційному суді. Доказів того, що адвокат Сенченко А.В. є учасником адвокатського об`єднання «ІНТРА ВІРЕС» або був залучений адвокатським об`єднанням до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги на договірних засадах, останнім не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу відсутні, оскільки ним не надано належних доказів витрат на професійну правничу допомогу адвоката Сенченка А.В., який представляв його інтереси в апеляційному суді на підставі довіреності, а тому в ухваленні додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 137, 141, 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити представнику ОСОБА_1 - адвокату Сенченку Андрію Володимировичу в ухваленні додаткового рішення в даній справі.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.І. Собина

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко