Постанова

Іменем України

24 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 570/5565/18

провадження № 61-11539св21

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_1 ,
відповідач треті особи: - ОСОБА_2 , приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Наумець Лідія Костянтинівна, ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2021 року в складі колегії суддів: Шимківа С. С., Ковальчук Н. М., Хилевича С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л. К., ОСОБА_3 , в якому, враховуючи заяву про зміну предмета позову та заяву про зменшення позовних вимог, просила: скасувати запис про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» № 22556616 від 25 вересня 2017 року на земельну ділянку, кадастровий номер :02:007:0321, площею 0,1285 га, яка розташована у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» № 22665720 від 25 вересня 2017 року на об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» № 22666194 від 25 вересня 2017 року на земельну ділянку, кадастровий номер :02:007:0917, площею 0,1373 га, розташовану у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» № 22665793 від 25 вересня 2017 року на земельну ділянку, кадастровий номер :02:013:0397, площею 0,07 га, розташовану у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» № 22666073 від 25 вересня 2017 року на житловий будинок площею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 246; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 № 22780407 від 11 жовтня 2017 року на земельну ділянку, кадастровий номер :02:007:0321, площею 0,1285 га, розташовану у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 № 22778646 від 11 жовтня 2017 року на об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У вересні 2020 року ОСОБА_4 подала до суду заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування записів про державну реєстрацію на об`єкти нерухомого майна, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :02:007:0917, площею 0,1373 га, яка розташована у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; земельну ділянку кадастровий номер :02:013:0397, площею 0,07 га, яка розташована у с. Городище, Рівненського району, Рівненської області; житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заява мотивована тим, що згідно заяви про зменшення позовних вимог від 22 липня 2019 року, позовними вимогами по даній справі, серед іншого, є позовні вимоги, які фактично адресовані ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН», оскільки позивач по суті оспорює право власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН». Разом з тим, згідно позовної заяви, відповідачем по справі є лише ОСОБА_2 , який не є власником майна, належного ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» або його правонаступником у спірних правовідносинах. Враховуючи, що державну реєстрацію ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» скасовано, будь-якого правонаступника цієї юридичної особи визначено не було, тому слід закрити провадження в зазначеній частині позовних вимог.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2021 року заяву ОСОБА_4 про закриття провадження задоволено.

Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л. К., ОСОБА_3 , про скасування записів про державну реєстрацію права власності, в частині позовних вимог про скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» на наступні об`єкти нерухомого майна: земельну ділянку, кадастровий номер :02:007:0917, площею 0,1373 га, яка розташована у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; земельну ділянку, кадастровий номер :02:013:0397, площею 0,07 га, яка розташована у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем у його позові не вказано, який спір існує між нею та ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН»; це товариство припинено без визначення правонаступника, тому не може виступати стороною у справі. Натомість відповідач ОСОБА_2 не може бути відповідачем по вимогах, де його право власності на певні об`єкти взагалі не зареєстровано (а зареєстровано право власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН»), тобто є неналежним відповідачем щодо відповідних позовних вимог. Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог позивача про скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» суд посилався на пункти 2, 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме: відсутність предмету спору; припинення юридичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2021 року; відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН».

Справу направлено до Рівненського районного суду Рівненської області для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі із відповідних мотивів. Ураховуючи характер спірних правовідносин, відсутні підстави для закриття провадження згідно пункту 2, 7 частини першої статті 255 ЦПК України щодо позовних вимог в частині оспорення права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН», оскільки в даному випадку ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» не є стороною у справі. Крім цього, дані позовні вимоги не стосуються прав третьої особи ОСОБА_4 . Разом із цим, судом зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі (закриття провадження), однак може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до такої особи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2021 року ОСОБА_4 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2021 року та залишити у силі ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2021 року.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Указана справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд помилково скасував ухвалу суду першої інстанції, оскільки позовні вимоги в частині скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» пред`явлені до відповідача ОСОБА_2 , однак його прав не стосуються. Отже, в частині цих вимог предмет спору фактично відсутній. Разом із цим, відповідна юридична особа припинила існування без визначення правонаступників. Тобто, наявні підстави для закриття провадження за пунктами 2, 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

Апеляційним судом було застосовано норми права без урахування висновку щодо її застосування, викладеного Верховного Суду від 14 грудня 2020 року в справі № 521/2816/15-ц; апеляційний суд неправильно застосував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц. Разом із цим, зазначає, що відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладених у пунктах 2, 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

Позиція інших учасників справ

Відзив на касаційну скаргу від інших учасників справи не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л. К., ОСОБА_3 , в якому, враховуючи заяву про зміну предмета позову та заяву про зменшення позовних вимог, просила: скасувати запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» № 22556616 від 25 вересня 2017 року на земельну ділянку, кадастровий номер :02:007:0321, площею 0,1285 га, яка розташована у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» № 22665720 від 25 вересня 2017 року на об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» № 22666194 від 25 вересня 2017 року на земельну ділянку, кадастровий номер :02:007:0917, площею 0,1373 га, розташована у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» № 22665793 від 25 вересня 2017 року на земельну ділянку, кадастровий номер :02:013:0397, площею 0,07 га, розташована у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» № 22666073 від 25 вересня 2017 року на житловий будинок площею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 246; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 № 22780407 від 11 жовтня 2017 року на земельну ділянку, кадастровий номер :02:007:0321, площею 0,1285 га, розташовану у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 № 22778646 від 11 жовтня 2017 року на об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 215945290 від 12 липня 2020 року, ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» є власником нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 246; земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0397, площею 0,07 га, яка розташована у с. Городище, Рівненського району, Рівненської області; земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0917, площею 0,1373 га, яка розташована у с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області.

ОСОБА_1 як замовником було подано до державного реєстратора рішення суду, на підставі якого було проведено реєстраційну дію з припинення ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» про що зазначено в описі документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 24496101 від 14 травня 2019 року ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» () в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не знайдено.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї (далі - Конвенція), а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У частині другій статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно частини першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно (стаття 50 ЦПК України).

У статті 51 ЦПК України зазначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Виходячи з норм процесуального права на відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи або інтереси позивача. Виключно позивач наділений правом визначити коло відповідачів, предмет та підставу позову. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц).

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача

Згідно із пунктами 2, 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20).

Отже, є правильним висновок апеляційного суду щодо безпідставності закриття провадження у справі згідно пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку із відсутністю предмета спору між сторонами щодо позовних вимог в частині скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН», оскільки дане товариство не є стороною у цій справі. Разом із цим, пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача (не ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН», а іншої особи) у даних спірних правовідносинах може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимоги за наслідками розгляду справи по суті, якщо такі обставини будуть встановлені судами. Однак пред`явлення відповідних позовних вимог до особи, чиїх права вони не стосуються (неналежного відповідача) не є підставою для закриття провадження у справі згідно частини першої статті 255 ЦПК України.

За пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто, закриття провадження у справі щодо позовних вимог в частині, які стосуються, зокрема, юридичної особи, у зв`язку із припиненням такої юридичної особи можлива лише у випадку, якщо остання є учасником (стороною) відповідної справи.

Як було заначено вище, ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» не є стороною у даній справі, а тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

Таким чином, постанова Рівненського апеляційного суду від 08 червня 20201 року ухвалена з дотриманням норм процесуального права та підстави для її скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги про наявність підстав для скасування постанови апеляційного суду є ідентичними змісту заяви про закриття провадження у справі, та зводяться до суб`єктивного тлумачення статті 255 ЦПК України в контексті спірних правовідносин, яким апеляційний суд надав належну оцінку і підстав для надання повторних відповідей на ці ж аргументи Верховний Суд не вбачає.

Аргументи касаційної скарги щодо невмотивованого поновлення апеляційним судом позивачу строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, що вчинено всупереч висновку Верховного Суду, викладеного в справі № 521/2816/15-ц не заслуговують на увагу, оскільки із матеріалів справи видно, що апеляційна скарга була подана позивачем протягом 15 днів після отримання копії оскаржуваної ухвали, та містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з цих підстав (а. с. 35, 37-42). Апеляційний суд, враховуючи дані обставини та вимоги статті 354 ЦПК України, обґрунтовано поновив відповідний процесуальний строк.

Аргументи касаційної скарги щодо того, що апеляційний суд неправильно застосував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц також є безпідставними, оскільки пославшись на дану постанову касаційного суду, апеляційний суд підтвердив, що у спірних правовідносинах пред`явлення позовних вимог про скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» без участі цієї особи як сторони у справі може бути лише підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у разі встановлення таких обставин при розгляді справи по суті.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального та/або процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

ЄСПЛ зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа «Пономарьов проти України» (CASE «PONOMARYOV v. UKRAINE»), рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року).

ЄСПЛ вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (справа Пронінапроти України, № 63566/00 § 23, рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості.

Верховним Судом не встановлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які є підставою для обов`язкового скасування оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи зазначене, Верховний Суд вважає, що апеляційним судом правильно застосовано норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване судове рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2021 року - без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко В. А. Стрільчук