Справа №242/632/22
Провадження №2-о/242/77/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - територіальна громада Селидівської міської ради, про встановлення факту належності документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: невідповідність прізвища у свідоцтві про право на спадщину за заповітом.

У зв`язку з наведеним, просила встановити факт, що Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.12.1999р. посвідчене державним нотаріусом Першої селидівської державної нотаріальної контори Шарафєєвою І.В., за реєстровим номером 2639 належить ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 04.02.2022 р. відкрито провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги заявника законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 , після чого взяла прізвище чоловіка.

Згідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 09.12.1999р. державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого за № 2639, ОСОБА_1 успадкувала майно ОСОБА_3 , яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно до Довідки Селидівської БТІ № 32 від 26.01.2022 станом на 01.01.2013 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_1 згідно до свідоцтва про прав на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори Шарафєєвою І.В. від 09.12.1999р. №2639, зареєстрованого в Селидівському БТІ 17.12.1999р. №1650.

Зазначене встановлено з доказів в матеріалах справи.

Відповідно до ст.. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Стаття 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом необхідно для оформлення договору купівлі-продажу даного будинку. Без встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом заявнику, він позбавлений права вільного розпорядження своєю власністю.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, оскільки факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом заявниці повністю доведений доказами в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 16, 234, 256, 258 ЦК України. 13, 19, 81, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зацікавлена особа - територіальна громада Селидівської міської ради, , юридична адреса: Донецька область, м.Селидове, вул.Карла Маркса, 8, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 09.12.1999р., посвідчене державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори Шарафєєвою І.В. за реєстровим номером 2639 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя