Справа № 344/1402/22
Провадження № 2/344/1747/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.,

секретаря Федоришин М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську питання підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних від простроченої суми, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває наведена цивільна справа.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні витрати і три проценти річних від простроченої суми, стягнутої за рішенням суду.

З ініціативи суду вирішено питання щодо підсудності справи, у зв`язку з наявністю рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду про стягнення індексації грошового забезпечення, компенсації за неотримане речове майно, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб (рішення від 06.01.2020р., 15.09.2020р., 26.01.2021 р., 27.04.2021р.).

Дослідивши та ознайомившись із матеріалами справи, судом встановлено наступне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається з Реєстру судових рішень є рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.01.2020р., 15.09.2020р., 26.01.2021 р., 27.04.2021р.

За змістом пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20) зазначено: «Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України дійшла до висновку про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим (пункт 7.53).

Враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20), даний спір в цій частині також підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тому суд враховує позицію саме висловлену у даній постанові Великої Палати Верховного Суду, а не постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року долученої до позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивачу роз`яснюється право звернення за захистом до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.1 ч.1 ст.19 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, ст.ст. 197-200, 259-261 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних від простроченої суми.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.04.2022 року.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА