ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

встановив:

У листопаді 2021 року заявник звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із даною скаргою.

Пред`явлена скарга ухвалою суду від 04 листопада 2021 року була залишена без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 175, ст. 447, ст. 449 ЦПК України, та заявнику було надано строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків терміном 10 днів, з дня отримання копії ухвали. Одночасно заявнику було роз`яснено, що у разі невиконання вимог даної ухвали, зазначена скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

У вищевказаній ухвалі, судом було зазначено, що заявник має надати документи з яких би вбачалося, що учасники справи зареєстровані в підсистемі «Електронний суд»; надати відомості про електронні кабінети інших учасників справи, або подати до суду скаргу з доданими до неї матеріалами, у паперовому вигляді, відповідно до кількості учасників справи.

Разом з тим, заявнику необхідно було зазначити адресу місця роботи, код ЄДРПОУ, відомі номери засобів зв`язку та офіційну електронну адресу головного державного виконавця Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ Центрального (м. Київ) Костецького М.М..

Також, заявнику необхідно було конкретизувати зміст вимог із зазначенням способів захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб, визначений законами України, обґрунтувавши своє право такої вимоги відповідно до норм матеріального права.

Окрім того, заявник мав зазначити та додати до матеріалів скарги документи з яких би вбачалося коли саме він дізнався про його порушені права.

Так, дана ухвала суду була направлена заявнику на вказану ним в скарзі адресу, однак 10 лютого 2022 року на адресу суду вказаний конверт повернувся, із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.

В силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, в установлений в ухвалі Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2021 року строк, недоліки скарги заявником не усунено.

Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог зазначеної вище ухвали у строки встановлені судом, від заявникуна адресу суду також не надходило.

Більш того, за весь період перебування справи у Фастівському міськрайонному суді Київської області, з моменту її надходження, а саме з 01 листопада 2021 року заявникжодним чином не поцікавився станом своєї скарги, свої процесуальні обов`язки заявника належно не реалізував.

У відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вищевказану скаргу слід вважати не поданою та повернути заявнику.

Згідно ч. 7 вищевказаної статті повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 185, 258, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - вважати не поданою та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційнеоскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.А. Осаулова