ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 , де заінтересовані особи: Амур-Нижньодніпровська районна у місті Дніпрі рада, ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи обмежено дієздатною та встановлення над нею піклування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2019 року Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи обмежено дієздатною та встановлення над нею піклування, зазначивши, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донькою.

У 2016 році ОСОБА_3 отримала важку травму голови, у зв`язку з чим перебувала на лікуванні в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку II ст., субарахноідальний крововилив, забої обох лобних часток. На думку заявниці, саме після цього в неї почались психічні розлади.

Так, останнім часом ОСОБА_3 , веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, приводить в будинок, в якому вони разом проживають, різних невідомих людей, які також є неблагонадійними, між нами почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка ОСОБА_3 почала бути занадто агресивною. Вона постійно виражається на адресу заявниці нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою та неодноразово застосовувала фізичну силу щодо заявниці та інших членів сім`ї, зокрема до онуки заявниці.

Все це призвело до того, що ОСОБА_3 , поставила себе та свою сім`ю (своїх дітей), у скрутне матеріальне становище.

У зв`язку із зазначеним заявниця просила суд обмежити цивільну дієздатність ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що заявником не було надано належних доказів, що ОСОБА_3 в наслідок зловживання спиртними напоями ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка останнім часом веде аморальний спосіб життя.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 86 від 18.05.2021, ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад душевної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки не страждала і в теперішній час не страждає. Виявляла раніше й виявляє і цей час психічні розлади й розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зазначений хронічний стійкий психічний розлад виражений не настільки значно, що не позбавляє в даний час ОСОБА_3 здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час іспитована також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Відмовляючи у задоволенні заяви, районний суд обґрунтовано виходив з того, що заявником не було надано належних доказів, що ОСОБА_3 в наслідок зловживання спиртними напоями ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Відповідно до ч.2 ст.36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Згідно ст. 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини. Правочини щодо розпорядження майном та інші правочини, що виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника. Відмова піклувальника дати згоду на вчинення правочинів, що виходять за межі дрібних побутових, може бути оскаржена особою, цивільна дієздатність якої обмежена, до органу опіки та піклування або суду. Одержання заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів особи, цивільна дієздатність якої обмежена, та розпоряджання ними здійснюються піклувальником. Піклувальник може письмово дозволити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно одержувати заробіток, пенсію, стипендію, інші доходи та розпоряджатися ними. Особа, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно несе відповідальність за порушення нею договору, укладеного за згодою піклувальника, та за шкоду, що завдана нею іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції проігноровано доводи та докази заявника, якими вона обґрунтувала недієздатність ОСОБА_3 , а висновок суду про недостатність доказів є необґрунтованою, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки висновком судово-психіатричного експерта № 86 від 18 травня 2021 року, ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад душевної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки не страждала і в теперішній час не страждає.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не допитано Чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , колегія суддів відхиляє, оскільки вони не впливають на правильність оскаржуваного рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 86 від 18 травня 2021 року ОСОБА_3 має психічні розлади й розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини не можуть бути підставою для визнання фізичної особи обмежено дієздатною та встановлення над нею піклування.

Доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

З`ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко