ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м.Суми

Справа №577/3194/21

Номер провадження 22-ц/816/184/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс»

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 листопада 2021 року в складі судді Рідзевської І.О., ухвалене в м. Конотоп,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі - ТОВ «Фінфорс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивувало тим, що 15 грудня 2020 року між ТОВ «СС Лоун» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений електронний кредитний договір № 1150809-А, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 11 000,00 грн, терміном з 15 грудня 2020 року до 13 січня 2021 року з фіксованою процентною ставкою 1,8 % в день. Надалі додатковими угодами строк дії договору продовжено та установлено термін платежу 02 лютого 2021 року. 17 лютого 2021 року між ТОВ «Фінфорс» та ТОВ «СС Лоун» укладено договір факторингу № від 15 грудня 2020 року, відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги за договором № 1150809-А про споживчий кредит. Відповідач умови договору не виконує, тому станом на 11 червня 2021 року утворилась заборгованість загальною сумою 26 070,00 грн, з яких: 11000,00 грн - тіло кредиту; 15070,00 грн - нараховані проценти.

Посилаючись на вищевикладене, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 26070,00 грн та судові витрати в розмірі 7770,00 грн, що складаються з 2270,00 грн судового збору та 5500,00 грн правничої допомоги.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінфорс» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінфорс», не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Вказує, що відповідач не надала кредитору своєчасно грошові кошти у вказаному розмірі для погашення заборгованості за кредитом. Отже, у порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2020 року між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір «1150809-А» про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https/www.ccloan.ua і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення кредитного договору (а.с. 72-79).

Згідно умов договору позикодавець надав відповідачу кредит в сумі 11 000,00 грн строком на 31 день (п. 2.6.1. договору).

Дата повернення позики - не пізніше 13 січня 2021 року включно (п.2.6.2. договору).

Згідно п 2.6.4. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,8 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідач повернення кредиту не виконав, тому кредитний договір було автопролонговано, строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів до 02 лютого 2021 року (а.с. 79 на звороті).

17 лютого 2021 року між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу № , відповідно до якого клієнт - ТОВ «СС Лоун» відступив фактору - позивачу свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі за договором № 1150809-А від 15 грудня 2020 року, що підтверджується копією договору (а.с. 87-94), витягом з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу (а.с. 93).

Згідно розрахунку позивача станом на 11 червня 2021 року заборгованість відповідача по договору складає 26070,00 грн, яка складається з наступного: 11000,00 грн - заборгованості за кредитом; 15070,00 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с. 96).

Листом-повідомленням від 17 лютого 2021 року відповідач повідомлявся ТОВ «СС Лоун» про відступлення ТОВ «Фінфорс» права грошової допомоги вимоги по договору за договором № 1150809-А від 15 грудня 2020 року позивачу, що підтверджується копією повідомлення (а.с. 95).

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що доказів на підтвердження того, що відповідачем було здійснено підпис договору за допомогою одноразового ідентифікатора стороною відповідача матеріали справи не містять. Зауважив, що надана позивачем паперова копія договору позики № 1150809-А від 15 грудня 2020 року не відповідає вимогам ст. ст. 79, 80 ЦПК України щодо достовірності та достатності доказів, а тому не підтверджує факт, що відповідач підписав договір.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи зі слідуючого.

Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським Кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,

і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом першої інстанції було встановлено, що кредитний договір був укладений в електронній формі, кредит був наданий позичальнику (відповідачу) виключно за допомогою веб-сайту кредитодавця (позивача), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно пункту 2.1. договору за цим договором кредитодавець надає позичальнику споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно пункту 11.8 кредитного договору, укладаючи цей договір позичальник підтверджує, що ознайомлений з текстом Правил TOB «СС Лоун», текст яких розміщений на веб-сайті кредитодавця (https://ссloan).

Дані Правила надання коштів в кредит ТОВ «СС Лоун», затверджених наказом ТОВ «СС Лоун» № 3011-1 від 30 листопада 2020 року (далі - Правила) є публічною пропозицією (офертою) згідно зі статтями 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Порядок надання кредиту та підписання кредитного договору встановлений розділами 4 та 5 вищевказаних Правил.

Вищезазначені розділи передбачають, що з метою отримання кредиту заявник реєструється на сайті кредитодавця, заповнює на його сайті заявку в електронному вигляді. У заявці заявник зобов`язана вказати повні, точні, достовірні та актуальні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту. Підтвердженням згоди заявника на отримання кредиту є направлена заявка та одночасна перевірка дійсності банківської платіжної картки. Перевірка дійсності банківської платіжної картки відбувається шляхом блокування наперед невідомої заявнику довільної суми в розмірі від 1 копійки до 5 гривень та наступним зазначенням заявником конкретної суми, що була заблокована. Товариство інформує заявника про прийняте рішення щодо видачі кредиту чи відмову у наданні кредиту через смс-повідомлення на телефонний номер, та/або шляхом направлення електронного листа на адресу електронної пошти, які зазначені у заявці, та/або шляхом розміщення інформації в особистому кабінеті заявника на сайті товариства.

У випадку прийняття рішення про надання кредиту заявнику, електронний договір надсилається на електронну адресу заявника, який, здійснивши вхід в особистий кабінет, підписує договір накладанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (пункти 4.22, 4.25 Правил).

Згідно пункту 5.4. Правил електронний договір та всі додаткові угоди до нього мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «СС Лоун» та відповідачем не був би укладений.

Положення ст. 652 ЦК України передбачають, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет- магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що TOB «СС Лоун» не надано належних та допустимих доказів укладання між сторонами кредитного договору.

Твердження місцевого суду про те, що відповідач станом на 15 грудня 2020 року, час укладання кредитного договору, не була клієнтом електронних довірчих послуг, в розумінні вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» є помилковим, з огляду на вищевказане.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

З відповідних сторінок з Веб-сайту та ITC TOB «СС Лоун» чітко вбачається механізм укладання кредитного договору.

15 грудня 2020 року на номер телефону відповідача НОМЕР_1 , який позивач зазначив під час реєстрації в ITC Товариства, було надіслано смс з кодом повідомлення f76824 для підписання кредитного договору. Відповідач, ознайомившись з текстом кредитного договору акцептувала/прийняла його умови, після чого підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором «f76824», шляхом введення його у відповідне поле в ITC Товариства, що спростовує висновки суду, про те, що відповідачу не надходив одноразовий смс ідентифікатор з набором букв і цифр, а також те, що позивач не надав суду доказів на підтвердження підписання відповідачем кредитного договору.

Також колегія суддів апеляційного суду зазначає, що суд першої інстанції дійшов не вірного висновку про те, що TOB «СС Лоун» не надано належних та допустимих доказів щодо факту перерахування грошових коштів відповідачу відповідно до умов кредитного договору.

Вбачається, що відповідач отримала кредит шляхом перерахування на її картковий рахунок/карту № НОМЕР_2 , відкритий/а на ім`я ОСОБА_1 , грошових коштів в сумі 11 000,00 грн.

Для перерахунку апелянтом коштів на банківські картки клієнтів TOB «СС Лоун» було укладено з ТОВ «Бестпей» договір доручення № 03102019 від 03 жовтня 2019 року, згідно якого ТОВ «СС Лоун» перераховує кошти ТОВ «Бестпей», яке в подальшому, на замовлення ТОВ «СС Лоун», перераховує кошти Банку- еквайру для їх зарахування на карткові рахунки позичальників. Банк-еквайр (АТ «Пумб») співпрацює з ТОВ «СС Лоун» на підставі договору про надання послуг № 15/060919 від 06 червня 2019 року. Пунктом 2.1. вказаного договору зазначено, що предметом цього договору є надання банком партнеру послуги з переказу коштів для забезпечення проведення операції з надання партнером кредитів шляхом переказу коштів із рахунку партнера на рахунок позичальника. Послугою з переказу коштів здійснюється засобами сервісу 4bill, який забезпечує технологічне обслуговування приймання платежів та перерахування грошових коштів.

Відповідно до повідомлення ТОВ «Бестпей» від 17 травня 2021 року, 15 грудня 2020 року ТОВ «Бестпей», як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомляє, що сайті CCLOAN.UA через платіжний сервіс «fourbill(bigwallet)» були проведені успішні транзакції «верифікація» та «виплата» на суму 11 000,00 грн на номер карти № НОМЕР_3 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ID транзакції 243988848, дата та час проведення транзакції: 15 грудня 2020 року 09:30:16.

Також на підтвердження факту перерахування коштів відповідачу в матеріалах справи містяться документи, складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме:

- картка рахунку 376 за період з 15 грудня 2020 року - 17 травня 2021 року щодо видачі кредиту відповідачу за кредитним договором «1150809-А» від 15 грудня 2020 року;

- витяг з реєстру виданих кредитів від 17 травня 2021 року, здійснених за допомогою сервісу fourbill (bigwallet) ТОВ «БЕСТПЕЙ» згідно договору № 03102019 від 03 жовтня 2019 року.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення, в зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором «1150809-А» від 15 грудня 2020 року в розмірі 26070,00 грн, із яких: 11000,00 грн - тіло кредиту; 15070,00 грн - нараховані проценти підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, що складаються з 2270,00 грн, сплаченого при поданні до суду позовної заяви та 3405 грн судового збору, сплачених за подання апеляційної скарги, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, як такі, що документально підтверджені.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Із дослідженого колегією суддів платіжного доручення № 941 (а.с. 102), договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року (а.с. 97-98) встановлено, що за надання професійної правничої допомоги позивачем понесено витрати в розмірі 5500,00 грн.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінфорс» понесені позивачем витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 5500,00 грн, що відповідає принципу розумності, справедливості, складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт.

Крім того, відповідач щодо даного розміру жодних зауважень не висловлювала.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 листопада 2021 року скасувати і прийняти нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість за кредитним договором «1150809-А» від 15 грудня 2020 року в сумі 26070,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 11000,00 грн та заборгованості за нарахованими процентами в сумі 15070,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 2270 грн 00 коп. та 5500,00 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 3405 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

Т. А. Левченко