Провадження № 2/369/2185/22
РІШЕННЯ

Іменем України

20.01.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Штанько В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що 26.09.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Від спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. У зв`язку з ухиленням відповідача від обов`язку утримувати дитину, позивачка вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від позивача до суду надійшла заява, в якій позивачка підтримала позов, однак не заперечувала проти стягнення з відповідача 3000 грн. аліментів на дитину щомісячно.

Від відповідача до суду надійшла заява, в якій відповідач визнав позов частково і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача щомісячно на утримання дитини в розмірі 3000 грн.. У решті позов не визнав.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 серпня 2012 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 118.

В шлюбі подружжя має дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу позов задоволено. Шлюб, зареєстрований 18 серпня 2012 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 118, розірвано. Змінено ОСОБА_1 прізвище на « ОСОБА_1 ».

Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 141, 180 СК України).

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені в ст. 181 СК України, за змістом ч. 3 якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих учасниками справи доказів.

За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Враховуючи викладене, суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів з врахуванням вищенаведених обставин, враховуючи стан здоров`я дитини, її вік, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, мінімального гарантованого та рекомендованого розмірів аліментів на дитину відповідного віку, вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-3000 грн. щомісячно, починаючи з часу пред`явлення позовної заяви до суду, відповідно до вимог ст. 191 СК України, до досягнення дитиною повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, оскільки саме такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати дітей зможе забезпечити належні умови утримання та проживання дитини та не буде порушувати права відповідача.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них; а також положення ст. 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Питання судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

З огляду на викладене та відповідно до ст. 180-183, 191 СК України, керуючись статями ст. 2, 19, 81, 141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 28 вересня 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн..

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ковальчук Л.М.