Справа № 341/2058/21
Провадження № 2/352/272/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Гребінника В.М.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 02.11.2021 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно на дитину.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, де народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з відповідачем не склалось, на даний час останній проживає окремо від неї і сина. Вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, відповідач не надає жодних коштів на утримання свого сина, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, інших утриманців немає. Просила стягнути з відповідача алументи на утримання сина у розмірі 3000 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони разом не проживають, малолітня дитина проживає разом з матір`ю по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Козинського старостинського округу №9 Івано-Франківської області від 25.10.2021 р. № 141 (а.с.8).

Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині, у зв`язку з чим порушуються права малолітньої дитини сторін на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, на належний рівень життя, необхідний для її гармонійного всебічного розвитку.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері; 2) стан здоров`я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, розмір його доходу невідомий; 3) інших дітей та непрацездатних утриманців не має; 3-1) відсутні дані щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів.

З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій у сумі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначений судом розмір аліментів перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку, який на даний час складає 1309 грн (50 % від прожиткового мінімуму 2618 грн), з 01.07.2022 р. складатиме 1372 грн (50 % від прожиткового мінімуму 2744 грн).

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути 908 грн. судового збору в дохід державного бюджету.

З урахуванням вимог п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно якого інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн, що підтверджується належними письмовими доказами, враховуючи, що заявлені позивачкою вимоги на суму 3000 грн задовольняються судом на суму 2000 грн, що становить 67 %, суд стягує з відповідача у користь позивачки 670 грн судових витрат.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 141, 263-265, 279, 282, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 02 листопада 2021 року і проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 670 (шістсот сімдесят) грн.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , вано-Франківського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повне судове рішення складено 08.04.2022 р.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ