Справа № 559/784/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 березня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2020 року, ухвалене головуючою суддею Гутій О.В., за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 06.02.2012, відповідно до якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт 6600 грн. Ця заява, за твердженням позивача, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», викладеними на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між Банком і відповідачем Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Відповідно до умов статей 207, 634, 638, 639 та 642 Цивільного кодексу України, Банк вважає, що підписанням вказаної заяви доводиться укладення між сторонами договору в письмовій формі та ознайомлення відповідача з його умовами.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору станом на 11.11.2019 у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 14 524,84 грн. за простроченим тілом кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.05.2017. Проте, ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується копіями паспортів де адреса реєстрації позичальника та відповідача значиться АДРЕСА_1 . Так як відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого ОСОБА_2 , спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовився від спадщини у передбаченому цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, а тому з відповідача слід стягнути вказану суму кредитної заборгованості та судові витрати.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.10.2020 у задоволенні позову, відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу в якій просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що кредитний договір між апелянтом та позивачем було укладено у встановленому законом порядку, договір є обов`язковим для виконання. Позивач виконав свої зобов`язання по договору, і у зв`язку з порушенням своїх зобов`язань по договору, відповідач повинен погасити заявлену Банком заборгованість по договору кредиту. Вказує, що Банком доведено факт укладення договору в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України, а відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, у мовах та правилах не свідчить про неукладеність договору. Суд не перевірив належним чином розрахунок заборгованості та не врахував, що відповідач користувався наданими коштами та частково виконував умови договору, погашаючи кредит.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що після смерті позичальника ( ОСОБА_2 ) спадщину за останнім прийняв його син ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав із спадкодавцем. Доказів того що відповідач не проживав разом з батьком за місцем своєї реєстрації матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції не було встановлено яке саме спадкове майно (рухоме чи нерухоме) залишилося після смерті померлого позичальника, його вартість, та чи покриває вартість спадкового майна розмір заборгованості спадкодавця, справу з нотаріальної контори не витребовував.

Отже, суд першої інстанції дійсні обставини справи не встановив. З боку суду не проведено ряд дій, які б могли полегшити розгляд справи щодо витребування відомостей про наявність рухомого та нерухомого майна, зареєстрованого за Позичальником.

Відповідач не надав належних доказів, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця по кредиту, а саме, витягів рухомого та нерухомого майна якими можна було підтвердити факт відсутності майна за позичальником, не подав до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Таким чином, на відповідачеві лежить обов`язок щодо відшкодування боргу спадкодавця в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору саме на таких умовах, не доведено всіх істотних умов договору, не доведено належними та допустимими доказами, що прострочене тіло кредиту є складовою частиною саме фактично отриманих відповідачем кредитних коштів.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись у цілому, відповідно до наступних мотивів.

Між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 було 06 лютого 2012 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання Заяви б/н, відповідно до якої останньому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт.

Та ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.05.2017 року виданого Дубенським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

З позовом до спадкоємців АТ КБ «Приватбанк» звернувся у суд 05.05.2020 року вважаючи, що ОСОБА_1 як син покійного позичальника прийняв спадщину внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме у строк з 28.05.2017 року по 28.11.2017 року.

Водночас, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

А здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Та при цьому визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Враховуючи зміст ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а уразі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється судом ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Разом з цим ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Та відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, співвідповідача (чи при його відсутності (належного відповідача) задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позовні вимоги без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача чи співвідповідача). Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього.

Із наведеного вище вбачається, що позивачем подано позов, вимоги якого стосуються стягнення кредитної заборгованості із спадкоємця. При цьому, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті позичальника спадкоємцем є його син, який проживав з ним на момент смерті.

Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації реєстрації місця проживання УДМС України в Рівненській області від 20.05.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знято з реєстрації попереднього місця проживання 25.09.2012 року на АДРЕСА_2 та зареєстрованого 28.09.2012 року, а.с. 62, 64.

Зі змісту спадкової справи №139/2017 розпочатої 30.11.2017 року та закінченої 13.12.2019 року першою Дубенською державною нотаріальною конторою Рівненської області вбачається, що така відкрита на підставі заяви поданої 30.11.2017р. о 11 год. 23 хв. ОСОБА_3 , яка є дочкою покійного ОСОБА_2 .

Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 13.12.2019 року доводиться та обставина, що такі видано дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0470 га малоповерхової забудови, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Отже, спадкоємцем нерухомого майна померлого позичальника ОСОБА_2 , являється його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої по АДРЕСА_1 , а не ОСОБА_1 .

Зазначені докази доводять ту обставину, що АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до неналежного відповідача, який не несе матеріально-правову відповідальність за зобов`язаннями померлого ОСОБА_2 .

Оскільки норми ст. 51 ЦПК України не надають апеляційному суду на стадії апеляційного розгляду повноважень щодо заміни неналежного відповідача на належного то зазначені дії вправі здійснювати лише суд першої інстанції.

З огляду на характер правовідносин у цій справі, предмет спору та з`ясовані судом обставини справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції передчасно вирішив спір по суті без залучення належного відповідача.

Ураховуючи вказані обставин та вищенаведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову АТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позову внаслідок пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача, який не може нести матеріально-правову відповідальність у спірних правовідносинах.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити частково.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2020 року, скасувати та постановити у даній справі постанову про відмову Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 29 березня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: