Справа № 308/7805/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Крегул М.М.,

за участю секретаря судового засідання Тимко М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання договору недійсним та виселення з квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду на розгляді знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання договору недійсним та виселення з квартири.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив, а також 24.03.2022 року, через канцелярію суду позивач подав письмову заяву про відвід судді Крегул М.М., зокрема, у звязку з тим , що не погоджується із ухвалою суду від 01.12.2021 року, якою ОСОБА_1 було відмовлено в задооленні заяви про забезпечення позову , арешті спірної квартири. Також вказує, що суддя безпідставно не розглядає його клопотання про об`єднання цивільних справ та про витребування доказів.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 щодо заявленого відводу, дослідивши матеріали зяви про відвід, матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до абзацу 2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

23.06.2021 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області дану позовну заяву було залишено без руху.

24.09.2021 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України Завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому судовому засіданні суд, серед іншого, вирішує заяви та клопотання учасників справи (п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Як встановлено судом, підготовчого судового засідання не було проведено з об`єктивних причин (щорічна відпустка, перебування судді в нарадчій кімнаті по іншій справі, не прибуття учасника справи у судове засідання та відсутність підтвердження про належне його повідомлення про час та місце розгляду справи).

Таким чином, твердження позивача ОСОБА_1 про безпідставність не розгляду його клопотань про об`єднання цивільних справ та витребування доказів є безпідставними та нічим не обґрунтованим.

Окрім цього, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

30 листопада 2021 року позивачем по справі подано до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 01.12.2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, роз`яснено порядок та строки оскарження прийнятого судового рішення.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28.02.2022року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на Ухвалу суду від 01.12.2021 року про відмову у забезпечення позову залишено без задоволення та Ухвалу суддді Ужгородського міськрайонного суду Крегул М.М. від 01.12.2021 року без змін.

Так, підстави для відводу та самовідводу визначаються ст. 36 ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази існування обставин, на які він посилається, як підставу для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії або виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним у конкретному випадку є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Проаналізувавши доводи заявника ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки, жодної обставини, яка є підставою для відводу судді, зокрема передбаченої ст.ст. 36, 37 ЦПК України, ОСОБА_1 не вказано.

Зокрема, обґрунтування наведені у письмовій заяві про відвід, не можуть бути підставою для відводу судді у справі та такі є лише суб`єктивним сприйняттям обставин і не свідчать про необ`єктивність або упередженість головуючого судді по суті справи. Тривале перебування справи в провадженні судді чи відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , само по собі не може слугувати підставою для відводу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що будь-яких доказів, які давали б підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи ОСОБА_1 суду не надав, приходжу до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання договору недійсним та виселення з квартири.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул