Справа № 136/2361/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шпортун С.В.,

за участю секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради про визнання права на земельну ділянку по спадщині за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) через свого представника ОСОБА_2 (далі - представник) звернувся до суду із вищевказаним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність позову тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина за законом. Позивач ОСОБА_1 , приходиться їй рідним сином, а відтак спадкоємцем першої черги спадкування за законом, спадщину прийняв шляхом постійного проживанн із спадкодавцем. Інші спадкоємці - чоловік ОСОБА_4 та діти - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від спадщини відмовились на користь позивача, подавши заяви відповідного змісту нотаріусу за місцем відкриття спадщини, інший спадкоємець ОСОБА_6 спадщини не прийняв в силу приписів ст.1272 ЦК України, отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, утім реалізувати свої спадкові права на земельну часту (пай), яка увійшла до складу спадкової маси, яку спадкодавець успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном в силу законодавства, яке було чинним на час відкриття спадщини, позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно було втрачено за життя спадкодавця, а їх відновлення діючим законодавством не передбачено, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Відзиву на позов представником відповідача не було надано, утім міський голова Бичков В. надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника органу місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 20.12.2021 відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, за клопотанням позивача витребувано докази, а саме з нотаріальних установ матеріали спадкових справ після смерті спадкодавців.

У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.09.2010 (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів Спадкової справи після смерті ОСОБА_3 № 497/2010, встановлено, що позивач, будучи сином спадкодавця, в підтвердження чого до матеріалів спадкової справи долучено свідоцтво про народження (а.с.41), а відтак спадкоємцем першої черги спадкування за законом, спадщину прийняв, шляхом подачі до нотаріуса відповідної заяви (а.с.31).

Крім цього, як слідує із довідки виданої Липовецькою міською радою (а.с.45) ОСОБА_1 на день смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав постійно із спадкодавцем.

Інші спадкоємці цієї ж черги, а саме: чоловік - ОСОБА_4 та діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовились на користь ОСОБА_1 (позивача), в підтвердження чого наявні заяви відповідного змісту (а.с.32, 33, 34).

Син спадкодавця ОСОБА_6 в межах визначеного законодавцем строку для прийняття спадщини, у шість місяців, не реалізував свої спадкові права, а відтак в силу приписів ст.1272 ЦК України, є таким, що не прийняв спадщину.

Зібрані у справі докази підтверджують, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 , спадщину прийняв, а відтак вона йому належить з моменту відкриття спадщини.

Як було встановлено судом реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), що перебувала в КСП "Відродження та увійшла до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_3 , яку остання успадкувала після смерті матері ОСОБА_7 на підставі сертифікату серії ВН №0169648, позивач позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючий документ на майно, що увійшло до складу спадкової маси не було представлено нотаріусу, у зв`язку із його втратою, внаслідок чого нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20.10.1998 (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина.

За інформацією наданою нотаріальною установою та Державним нотаріальним архівом спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заведена (а.с. 28, 51).

Відповідно до довідки виданої Липовецькою міською радою № 3035 від 20.08.2021 (а.с.10), на день смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , з нею була зареєстрована та постійно разом проживала дочка ОСОБА_3 .

На підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_7 та ОСОБА_3 свідчить Свідоцтво про народження останньої (а.с. 9) та Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, де зазначено, що ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с.8).

Судом встановлено, що ОСОБА_7 була власником земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ВН №0169648 виданого на підставі Рішення Липовецької РДА №199 від 23.07.1997 (а.с.11).

Відповідно до виписки наданої Головним управління Держгеокадасту у Вінницькій області 06.10.2021 за №129/456-21 (а.с.13), слідує що по колективному сільськогосподарському підприємству КСП «Відродження» смт. Липовець було видано Липовецьким районним відділом земельних ресурсів на ім`я ОСОБА_7 сертифікат серія ВИ №0169648, який зареєстровано 19.08.1997, вартість земельної частки (паю) 31220 грн. на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до відомостей наданих Відділом №5 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.13), в списках членів КСП «Відродження» ОСОБА_7 внесена як особа, що має право на одержання земельної частки (паю), розмір земельної ділянки визначено 3,62 в умовних кадастрових гектарах, земельна ділянка запроектована за №595, взамін сертифікату державний акт не видавався на ім`я ОСОБА_7 ..

Встановлені судом та перевірені зібраними у справі доказами обставини підтверджують належність спадкодавцеві права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН №0169648, доводять, що в силу приписів ст.548, 549 ЦК УРСР, який був чинним на час відкриття спадщини, ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла, у тому числі у вигляді земельної частки (паю), що є предметом даного спору.

Судом встановлено, що правовстановлюючий документ у вигляді сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ВН №0169648 виданий на ім`я ОСОБА_7 було втрачено, на що вказує оголошення, що має місце в газеті «Липовецькі вісті» (а.с.12).

Суд враховує, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Ураховуючи те, що правовстановлюючі документи втрачено, отож звернення позивача до суду є виправданим, оскільки в нотаріальному порядку реалізація права позивача на спадщину є неможливою.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. В. Липківського, буд. 30, м. Липовець, Вінницька обл.) про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), площею 3,62 в умовних кадастрових гектарах, яка запроектована за №595, на території Липовецької міської ради (раніше смт. Липовець), згідно із сертифікатом серії ВН №0169648 виданим на підставі рішення Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області №199 від 23.07.1997, на ім`я ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Світлана ШПОРТУН