У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Єфремова М.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Сарай Алли Іванівни у цивільній справі № 308/14681/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачів виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І. від 10.11.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

22.03.2022 до суду надійшла заява позивача про відвід судді, згідно з якою на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36, ч. 2 ст. 39 ЦПК України заявляє відвід судді Сарай А.І. у зв`язку з обставинами, які викликають сумнів в її об`єктивності та неупередженості. Як зауважує позивач, такі сумніви виникли у зв`язку з тим, що у провадженні суду знаходиться дана цивільна справа, у якій суддею Сарай А.І. було постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі та її розгляд підготовчого судового засідання на 21 грудня 2021 року о 10.35 год., прийшовши в зазначений час ні суддя Сарай А.І., ні відповідачі не з`явилися у судове засідання, в той же день вже після анулювання суддею Сарай А.І. засідання відповідач Департамент міського господарства Ужгородської міської ради надав клопотання про те, що в того о 10.30 год., наче було засідання в Закарпатському окружному адміністративному суді, цим же вказав причини неявки по його справі, хоча він про це клопотання дізнався шляхом, тільки через електронний суд вже після анулювання засідання суддею Сарай А.І., ні підпису, ні дати на клопотанні відповідача немає, що викликає підозру в дійсності клопотання, а в реєстрі Закарпатського окружного адміністративного суду він не знайшов справу на ту ж дату і час, що припадав би на його. Далі його повідомили про нову дату засідання на 03 лютого 2022 року об 11.00 год., за яким він подав заяву про участь у судовому засіданні за межами суду шляхом відеоконференції 25 січня 2022 року, але суддя Сарай А.І. не постановила ухвалу про задоволення його заяви про участь в судовому засіданні за межами приміщення суду шляхом відеоконференції з пояснень секретаря судді Козак А., що та не встигла це зробити, і в той же час, коли суддя Сарай А.І. мала розглядати його справу, вона займалася іншою кримінальною справою і підготовче засідання у його справі знову не відбулося та перенесли підготовче засідання на 21 березня 2022 року о 15.00 год. 04 лютого 2022 року він подав повторно заяву про участь в судовому засіданні за межами суду шляхом відеоконференції, на яку отримав ухвалу 25 лютого 2022 року від судді Сарай А.І. В день засідання він зателефонував на особистий номер телефону секретаря судді Козак А. і спитав чи відбудеться підготовче засідання і що можливо він би прийшов на засідання особисто, що він і зробив, прийшовши на 15 хвилин раніше зазначеного часу судового засідання у його справі і він не застав ні секретаря судді Козак А., ні самої судді Сарай А.І., о 14.51 год. він вирішив дізнатися де секретар знаходиться, можливо вони розминулися, але секретар Козак А. скинула його виклик. Потім секретар Козак А. написала йому у «Вайбер», що вони у іншому засіданні, яке було назначено в той самий час, що і його на 21 березня 2022 року о 15.00 год., справа № 308/680/22. Він зрозумів, що можна не чекати і покинув приміщення суду і потім йому зателефонувала секретар Козак А. , о 15.54 год., і запитала де він є, і що готові провести підготовче засідання, на що він їй відповів, що пішов і запропонував їй провести підготовче судове засідання шляхом відеоконференції. Секретар Козак А. сказала чекати, згодом він отримав від неї відповідь, що відповідачі не беруть участі в судових засіданнях під час дії воєнного стану і клопотання на рахунок цього відповідачі не надавали, тобто захотіли і не прийшли і причину придумали не прийти, тож в такому випадку суддя Сарай А.І. мала б постановити ухвалу про розгляд справи без участі відповідачів, але натомість розгляд його справи знову перенесли. Позивач зазначає, що секретарю судді Козак А. нагадав, про розумний строк розгляду справи та що відповідачі також можуть взяти участь в підготовчому засіданні шляхом відеоконференції, і якщо відповідачі вважають воєнний стан поважною причиною неявки до суду і при цьому не надавати до суду клопотання про це, то це не знімає з них відповідальність і суддя Сарай А.І. мала б на свій розсуд постановити ухвалу про розгляд справи без участі відповідачів, оскільки порушується розумний строк розгляду його справи. Підготовче засідання не відбулося вже втретє, секретар Козак А. сказала чекати нової дати підготовчого засідання. Зазвичай нова дата з розривом в шість тижнів, кожні шість тижнів в проміжку цього часу, він чекає нової дати підготовчого засідання та розгляду його справи і знову з різних причин воно не відбувається та переноситься, тому звертає увагу щодо розумного строку розгляду його справи. Зазначає, що наведене дає йому підстави стверджувати, що упереджене і необ`єктивне ставлення судді Сарай А.І. проявляється у його справі, яку розглядає суддя Сарай А.І. Такий стан справ, як вказує позивач, дає підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді Сарай А.І. На підставі викладеного і п. 5 ч. 1 ст. 36, ч. 2 ст. 39, ст. ст. 40, 41 ЦПК України, позивач заявляє про відвід судді Сарай А.І. та просить його задовольнити і передати справу на розгляд іншому судді.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2022, визнано заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Сарай Алли Іванівни у цивільній справі № 308/14681/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії - необґрунтованою. Постановлено передати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Сарай Алли Іванівни у цивільній справі № 308/14681/21 для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021 року, визначено суддю з розгляду заяви про відвід Фазикош О.В .

Вирішуючи питання про відвід судді слід зазначити, що вимогами ч.ч.1,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв`язку з наведеним, судом вирішено розглянути заяву про відвід головуючому судді Сарай А.І., без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи №308/14681/21, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, зокрема щодо недопустимість повторної участі судді в розгляді справ и, зокрема ч.ч.1,2,5:

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі ; суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення ; суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Згідно ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження…

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як на підставу відводу заявник, позивач у вказаній цивільній справі, вказує на те, що підготовче судове засідання по справі де він є позивачем відкладається неодноразово, та за його твердженнями безпідставно. Таким чином порушено розумні строки розгляду справи. Вказане, на його думку вказує на наявність підстав стверджувати про упередженість і необ`єктивне ставлення судді Сарай А.І. до його справи.

Разом із тим, матеріали справи місять клопотання представника відповідача - департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради - Д.Гомза від 21.12.2021, про відкладення підготовчого судового засідання в якому вона також просить змінити назву відповідача 2, з департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради.

На вказане клопотання посилається в своїй заяві про відвід ОСОБА_1 , вказуючи, що така не підписана, та що засідань в цей день у Закарпатському окружному адміністративному суді не було.

Суд констатує, що вказане клопотання було подано представником відповідача через ЄСІТС - "Електронний суд" із накладенням електронного підпису. Електронний цифровий підпис (або скорочено - ЕЦП) за правовим статусом прирівняний до власноручного підпису або печатки. А тому підстав у справжності документу, у суду відсутні. Окрім того, також до поданого клопотання додано довідку щодо призначення судового засідання в Закарпатському окружному адміністративному суді, на 21.12.2021 10 год.30 хв.

Крім того, матеріали справи містять довідку про те, що в період з 19.01.2022 по 31.01.2022 головуюча суддя Сарай А.І., перебувала на лікарняному. Саме в цей час, 22.01.2022 року позивачем було подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, яке не було розглянуто судом.

Згідно матеріалів справи, ухвалою суду від 25.02.2022 року, за клопотанням позивача, постановлено проводити судове засідання призначене на 21.03.2022 року о 15 год. 00 хв., в режимі відеокоференції.

21.03.2022 року о 12:01, від представника відповідача Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Т. Федьо, через ЄСІТС - "Електронний суд" із накладенням електронного підпису, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням воєнного стану.

Відповідно до ст. 6 ЦПК України, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 3 Кодексу учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

Відповідно до ч.3 ст. 58 Кодексу, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

В даному випадку підготовче судове засідання відкладалось за клопотанням представників відповідачів, а саме: 21.12.2021 Д. Гомзи - представника департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради та 21.03.22 Т.Федьо представника відповідача - Виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Відкладення підготовчого судового засідання по справі здійснювалось з метою забезпечення права представника відповідача бути присутнім під час розгляду справи. Вказані дії не свідчить про упередженість судді.

Щодо твердження позивача про те, що суддя мала винести ухвалу про розгляд справи без участі Відповідача 1 та Вілповідача 2, то відповідно до п.1 ч.2 ст. 198 ЦПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. ЦПК України, передбачено випадки відкладення судового засідання.

При цьому, незгода сторони по справі із процесуальними рішеннями головуючого судді не є підставою для його відводу.

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

При цьому, вирішуючи питання щодо відводу, слід виходити із поняття упередженості судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40 / 32 та 40 / 146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року № ( 94 ) 12 та від 17 листопада 2010 року № CM / Rec ( 2010 ), вимагають від держав - учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів. Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

У перелічених міжнародних документах констатується, що незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя.

Незалежність суддів є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, що забезпечується, крім іншого, забороною будь - якого впливу на суддів, захистом їх професійних інтересів. Заборона впливу на суддів у будь - який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді ( Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19 - рп / 2004). Законом України " Про судоустрій і статус суддів " визначено умови виконання професійних обов"язків суддів та правові засоби за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності суддів та незалежності суддів. Зокрема статтею 6 Закону України встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь - який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб, з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, закликів до невиконання судових рішень.

Аналізуючи підстави, які зазначені заявником для відводу судді, суд вважає, що вони не є такими, що свідчать про упередженість судді, оскільки заявником не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність розгляду даної справи.

В ході розгляду заяви, викладені заявником обставини, на переконання суду, не доводять наявності підстав сумніватися в безсторонності чи упередженості головуючого по справі судді. Суд приходить до висновку, що доводи заявника щодо наявності обставин для відводу головуючого по справі судді Сарай А.І., не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких доказів щодо заінтересованості судді у розгляді даної справи з боку заявника не зазначено та не надано.

Переконливих доказів на підтвердження власних доводів заявником не подано, а подані ним докази свідчать про звернення з вимогами притягнення до відповідальності судді, та про незгоду заявника із окремими процесуальними рішеннями.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення у справі «Білуха проти України»).

Стосовно об`єктивного критерію ЄСПЛ вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

В даному випадку суд вважає, що слід звернути увагу і на те, що у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», на яку вказав ОСОБА_4 , ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meћnariж v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не лише сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Суд вважає, що поведінка головуючого судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого по справі судді при вирішенні даної цивільної справи.

Суд вважає, що доводи заявника в частині упередженості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність обставин, які б вказували на необ`єктивність або упередженість головуючого судді. Незгода позивача із прийнятими судом процесуальними рішеннями у цій цивільній справі не може слугувати достатньою підставою для усунення судді від розгляду цієї справи. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, достатніх підстав для задоволення заяви суд не вбачає.

Інших підстав передбачених ч.1 ст. 36 ЦПК України не зазначено. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

За таких обставин, достатніх підстав для задоволення заяви про відвід головуючої судді Сарай А.І., суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Сарай Алли Іванівни у цивільній справі № 308/14681/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.