Справа №443/1804/21
Провадження №2/443/294/22
РІШЕННЯ

іменем України

24 березня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гивель В.П. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований у АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку А-1, веранди а1, сходів 2, сараю Б, сараю В, вбиральні Г, навісу Г, воріт №2, огорожею №3, колодязя к в порядку спадкування за законом після смерті мами ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла належна їй Ѕ частина житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 займався похованням матері, оскільки проживав разом з нею до дня смерті, вів спільне господарство. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2021 ОСОБА_1 перейшла у приватну власність Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 . При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, нотаріус відмовив у його видачі, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, оскільки мати позивача ОСОБА_3 отримала успадковану частину житлового будинку на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 12.04.2013 після смерті її батька ОСОБА_4 , проте юридично не оформила.

Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує повністю.

Відповідачка у судове засідання не з`явилися, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його і позивача та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.37), клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с.40).

Відповідачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі, наслідки визнання позову їй зрозумілі (а.с.36).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 03.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.32-33).

Ухвалою підготовчого засідання від 11.02.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.38-39).

Ухвалою судового засідання від 24.03.2022 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.41).

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.08.1971 (а.с.16).

Відповідно до технічного паспорта від 20.02.2013, по АДРЕСА_1 розташований житловий будинок «А-1» загальною площею 72,7 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами, а саме: (сараєм «Б», сараєм «В», вбиральнею «Г», навісом «Д», колодязем «к», воротами 2, огорожею 3) (а.с.18-21).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.04.2013 визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою с.Іванівці Жидачівського району Львівської області в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13-14).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Іванівці Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 09.07.2020 (а.с.8).

Довідкою Вільховецької сільської ради №670 від 09.07.2020 встановлено, що ОСОБА_1 займався похованням матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав з нею в АДРЕСА_1 до дня її смерті, вели спільне господарство (а.с.9).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2021, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , а саме: Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_3 є її син ОСОБА_1 (а.с.10).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №276606618 від 24.09.2021, Ѕ частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно з випискою з погосподарської книги №1228 від 09.06.2021 с. Іванівці, будинковолодіння АДРЕСА_4 станом на 30.06.1990 у колгоспному дворі були зареєстровані: ОСОБА_4 - голова домогосподарства, 1908 р.н. і ОСОБА_3 - дочка, 1941 р.н. (а.с.15).

Довідкою Жидачівської міської ради №1228 від 09.06.2021 встановлено, що АДРЕСА_1 згідно рішення ІІ сесії VІІ скликання №73 від 27.01.2016 (а.с.17).

Постановою Жидачівської ДНК від 04.10.2021 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_3 , що належав померлій і є спадковим майном (а.с.12).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Приписами статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом норми статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що Ѕ частина житлового будинку по АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини належала на праві приватної власності ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 особистого розпорядження не зробила, відтак з огляду на дату її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. ОСОБА_1 входить до першої черги спадкоємців за законом (як син спадкодавиці) і є єдиним спадкоємцем цієї черги, який вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з спадкодавицею на час відкриття спадщини і не заявляв про відмову від неї. Більше того, про прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3 свідчить видане йому нотаріусом відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Інший спадкоємець першої черги за законом - відповідачка ОСОБА_2 спадщину після смерті матері ОСОБА_3 не прийняла, відмовившись від цього, про що свідчить подана нею заява.

Таким чином, ОСОБА_1 має обґрунтоване право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом як спадкоємець першої черги, однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ частину житлового будинку «А-1» загальною площею 72,7 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами (сараєм «Б», сараєм «В», вбиральнею «Г», навісом «Д», колодязем «к», воротами 2, огорожею 3), що знаходиться по АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 29 березня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів