Справа № 159/1241/22
Провадження № 2/159/700/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 квітня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 12 м. Ковель про визнання незаконним і скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановила:

29.03.2022 ОСОБА_1 звернулась із позовом до Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 12 м. Ковель про визнання незаконним і скасування наказу № 211-к/тр від 08.11.2021 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Перед відкриттям провадження у справі, суддя з`ясовує чи подано позовну заяву із додержанням вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, та місить такі недоліки.

1. Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина п`ята статті 177 ЦПК України).

Як установлено, спір між сторонами виник з приводу трудових відносин.

Кодекс Законів про працю України (далі КЗпП) є спеціальним законом, що регулює трудові правовідносини.

Статтею 233 КЗпП визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Із позовом до суду позивач звернулась 29.03.2022. Предметом даного спору є оскарження наказу № 211-к/тр від 08.11.2021 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».

Позовна заява не містить відомостей про те, коли ОСОБА_1 ознайомлена із вказаним наказом або коли їй було вручено такий наказ, тобто не зазначено коли саме позивач дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Не зазначення таких обставин позбавляє можливості вирішити питання щодо дотримання позивачем тримісячного строку звернення до суду із даним позовом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Позивач, звертаючись до суду з позовом також не порушує питання про поновлення строку звернення до суду та не зазначає поважні причини його пропуску.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, уточнити зміст позовних вимог у частині дотримання тримісячного строку звернення до суду (на підтвердження відповідних обставин надати докази), а у випадку пропущення такого строку, у порядку частини першої статті 127 ЦПК України, заявити клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, із зазначенням причини такого пропуску і наданням відповідних доказів.

2. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина четверта статті 177 ЦПК України).

У порушення вимог частина четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Так, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Як установлено, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру (оскарження правомірності наказу про відсторонення від роботи); і вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу).

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час відсторонення від роботи.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб що у 2022 році становить 992 грн 40 коп. (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, за подання цієї позовної заяви необхідно сплатити 992 грн 40 коп. судового збору за вимогу немайнового характеру (оскарження правомірності наказу про відсторонення від роботи) та 992 грн 40 коп. судового збору за вимоги майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, із урахуванням того, що 1% ціни позову є очевидно меншим, аніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Оскільки ОСОБА_1 надала докази по сплату судового збору у сумі 992 грн 40 коп., тому їй необхідно підтвердити доплату судового збору у сумі 992 грн 40 коп.

У контексті наведеного суд звертає увагу на правовий висновок сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16: середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, позивачі у справах за вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях справ: за вимогами про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (при цьому судом враховано, що спосіб захисту за даним позовом не стосується поновлення позивача на роботі, а вимога про скасування наказу про відсторонення не є тотожною вимогам про поновлення на роботі).

3. Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, тому її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Із врахуванням вищенаведеного позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків, шляхом приведення позовної заяви у відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Судовий збір сплачується за такими реквізитами: Отримувач: ГУК у Волин.обл/м.Ковель/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Номер рахунку (IBAN) UA0003564, Найменування коду класифікації доходів бюджету 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050)» за розгляд справ у Ковельському міськрайонному суді Волинської області.

Керуючись статтями 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 12 м. Ковель про визнання незаконним і скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, роз`яснивши, що в разі їх не усунення в цей строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова