Провадження 2/524/1175/22
03.03.2022 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Лапік К.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,-
Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
В обґрунтування позову зазначено, що 14.10.2018 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи біля бару «Шериф», який розташований за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, проспект Свободи, 22 «в», під час спілкування із потерпілим ОСОБА_2 раптово на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1 маючи умисел на умисне заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень наніс останньому один удар правою рукою в ліву частину обличчя, чим завдав потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді синця навколо лівого ока з переходом на скроневу, вилицеву, щічну та завушну ділянки зліва; забою лівого очного яблука; розриву зовнішньої спайки повік та відриву медіального краю нижнього повіка лівого ока; крововиливу в м`які покрови голови в лобно- скронево-завушній ділянці зліва; перелому носової кістки зліва, передньої стінки лівої гайморової пазухи, нижньої та медіальної стінок лівої орбіти з переходом в передню черепну ямку зліва; крововиливів під м`яку мозкову оболонку головного мозку; крововиливів в речовину головного мозку лобної долі лівої півкулі, яка по ступеню тяжкості стосовно живої людини згідно висновку експерта № 889/1 від 14 грудня 2018 року, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
15 жовтня 2018 року, із заподіяними ОСОБА_1 , тілесними ушкодженнями, ОСОБА_2 госпіталізовано до КНМП ЛІЛ «Кременчуцька», де 23.10.2018 року о 22 год. 40 хв. , від заподіяних ОСОБА_1 крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку, які виникли в результаті травми голови, настала смерть ОСОБА_2 .
Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.08.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 7 (семи) років 6 місяців позбавлення волі. Цивільний позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення не заявлявся.

З огляду на зазначене, а також беручи до уваги наявний безпосередній причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та шкодою здоров`ю, відповідач зобов`язаний відшкодувати на користь КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» кошти в сумі 28980,18 грн., понесених закладом на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку.

Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

Від представників Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» надійшли клопотання, в яких просять розглядати справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.08.2021 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 121 ч.1,2 КК України та призначено йому покарання: - за ст.121 ч.1 КК України - у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі, - за ст.121 ч.2 КК України - у вигляді 7 ( семи ) років 6( шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 7 (семи) років 6 місяців позбавлення волі.

З вироку постає, що 14.10.2018 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи біля бару «Шериф», який розташований за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, проспект Свободи, 22 «в», під час спілкування із потерпілим ОСОБА_2 раптово на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1 маючи умисел на умисне заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень наніс останньому один удар правою рукою в ліву частину обличчя, чим завдав потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді синця навколо лівого ока з переходом на скроневу, вилицеву, щічну та завушну ділянки зліва; забою лівого очного яблука; розриву зовнішньої спайки повік та відриву медіального краю нижнього повіка лівого ока; крововиливу в м`які покрови голови в лобно- скронево-завушній ділянці зліва; перелому носової кістки зліва, передньої стінки лівої гайморової пазухи, нижньої та медіальної стінок лівої орбіти з переходом в передню черепну ямку зліва; крововиливів під м`яку мозкову оболонку головного мозку; крововиливів в речовину головного мозку лобної долі лівої півкулі, яка по ступеню тяжкості стосовно живої людини згідно висновку експерта № 889/1 від 14 грудня 2018 року, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

15 жовтня 2018 року, із заподіяними ОСОБА_1 , тілесними ушкодженнями, ОСОБА_2 госпіталізовано до КНМП ЛІЛ «Кременчуцька», де 23.10.2018 року о 22 год. 40 хв. , від заподіяних ОСОБА_1 крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку, які виникли в результаті травми голови, настала смерть ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, під час розгляду кримінального провадження був розглянутий цивільний позов потерпілої. Однак, цивільний позов прокурора в інтересах держави про відшкодування шкоди, пов`язаної із лікуванням потерпілого в лікувальному закладі залишено без розгляду, а тому прокурор звернувся з позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Пунктом 6 цієї ж Постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Згідно довідки КНП Комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 01-16/2387 від 08.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 15.10.2018 р. по 23.10.2018 р. Вартість лікування останнього склала 28980,18 грн.

За таких обставин відповідач повинен відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_2 , оскільки між його діями та перебуванням потерпілого на лікуванні існує причинний зв`язок.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст.1187, 1206 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» (, р/р UA 0016706, ГУК у Полтавській області/м.Кременчук/24060300), кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у розмірі 28980 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк