ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 квітня 2022 року м. Чернівці

справа № 718/2709/21

провадження 22-ц/822/273/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка зазначала, що відповідачі, які є її батьками, без поважних причин повністю самоусунулися від виконання своїх обов`язків та свідомо нехтують ними.

Оскільки, вона тривалий час не проживає з батьками, проживає з бабусею, навчається у школі та позитивно характеризується, вважає, що має право на самостійне одержання і розпорядження аліментами від батьків.

Просила стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь неї, аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття у розмірі 50 % мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років.

Припинити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 за виконавчим листом виданим згідно рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.11.2016 року по справі №718/2300/16-ц, визнавши цей виконавчий лист таким, що втратив чинність.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів залишено без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована.

Зазначає, що їй на час постановлення ухвали суду виповнилося повних 17 років. І згідно з ч.2. ст.6 Сімейного Кодексу України вона є неповнолітньою особою, однак, загальні засади регулювання сімейних відносин передбачають, зокрема, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Кожен учасник сімейних відносин, який досяг 14 років, має право на особисте звернення до суду з відповідною заявою в порядку цивільного судочинства за захист свого права чи інтересу, а також може особисто здійснювати цивільні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин у яких вона особисто бере участь.

Мотивувальна частини

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 08.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позивачці ОСОБА_1 станом на 10.02.2022 року виповнилося повних 17 років.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що, позивачці ОСОБА_1 станом на 10.02.2022 року виповнилося повних 17 років. Згідно з ч. 2 ст. 6 Сімейного Кодексу України вона є неповнолітньою особою. Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Загальні засади регулювання сімейних відносин передбачають, зокрема, що: дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ст. 7 СК України).

Частиною 1 ст. 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 47 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Положення ч. 2 ст. 47 ЦПК України і ч. 1 ст. 18 СК України конкретизують положення ст. 5 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 року, про те, що сторони розглядають можливість надання дітям додаткових процесуальних прав у зв`язку з розглядом судовим органом справ, що стосуються дітей, зокрема, права здійснювати деякі або всі права сторін у такому процесі.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦПК України суд може залучити до участі у справах, що виникають з відносин, у яких неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років особисто беруть участь, законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Статтею 9 Європейської конвенції про здійснення прав дітей передбачено, що у справах, що стосуються дитини, у випадках, коли згідно з внутрішнім законодавством суб`єкти батьківської відповідальності позбавлені можливості представляти дитину в результаті виникнення конфлікту інтересів між ними та дитиною, судовий орган має повноваження призначити спеціального представника дитини в таких справах. Сторони розглядають можливість надання судовому органу в справах, що стосуються дитини, повноважень призначати для представлення інтересів дитини окремого представника, а у відповідних випадках - адвоката.

Системний аналіз ст. 18 СК України, ст. 47 ЦПК України, ст. 5 і 9 Європейської конвенції про здійснення прав дітей дозволяє дійти таких висновків.

Кожен учасник сімейних відносин, який досяг 14 років, має право на особисте звернення до суду з відповідною заявою в порядку цивільного судочинства за захистом свого права чи інтересу, а також може особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких він (вона) особисто бере участь.

Оскільки така особа одночасно підпадає під категорію дитини у розумінні ст. 6 СК України та ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», то вона може звернутись до суду також через представників. Залучення представника є субсидіарною можливістю, яка спрямована на додатковий захист інтересів дитини.

Провадження у справі за участю малолітньої чи неповнолітньої дитини здійснюється з урахуванням особливостей, визначених ч. 2 ст. 13, ст. 45, ч. 2 ст. 47, ч. 2 і 4 ст. 63, ч. 4 ст. 147 ЦПК України.

Зі свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення до суду з даним позовом їй виповнилось 16 років, оскільки позов подано 08.11.2021 року.

Предметом позову у цій справі є стягнення аліментів на користь неповнолітньої ОСОБА_1 з її батьків.

Відповідно до ч.4 ст. 152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч. 3 ст. 179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Враховуючи предмет позову, зміст заявлених позовних вимог - ця справа безпосередньо стосується особистих майнових прав і законних інтересів неповнолітньої ОСОБА_1 , яка має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи і зміст оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вважає, що оскільки заявлені позовні вимоги стосуються безпосередньо майнових прав неповнолітньої ОСОБА_1 , яка станом на день подання позову досягла 16 років, то відповідно до ст. 147 ЦПК України і ст. 18 СК України вона мала право особисто звернутися до суду за захистом своїх прав.

Доводи апеляційної скарги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права і порушено норми процесуального права, тому оскаржувана ухвала, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді А.І. Владичан

Н.К. Височанська