Дата документу 28.02.2022
Справа № 334/5711/21
Провадження № 2/334/478/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Кузьменко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Вільнянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно - Ѕ частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог закону позивачка повинна була подати заяву про прийняття спадщини до 18.07.2021 року, однак з 15.07.2021 року по 30.07.2021 вона перебувала у лікарні, у зв`язку з чим пропустила зазначений строк з поважних причин. Іншими спадкоємцями першої черги, окрім позивачки є її рідна сестра ОСОБА_2 .

З наведених підстав просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач, її представник не з`явились. Звернулись із заявою про розгляд справи за їх відсутності. Позов просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про визнання позову ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу за її відсутності.

Третя особа державний нотаріус Вільнянської державної нотаріальної контори південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) пояснень по суті справи не надав, на виконання ухвали суду надіслав матеріали спадкової справи, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №144 від 20.01.2021 року.

Згідно матеріалів спадкової справи №362/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , зареєстрованої державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 заповіту не залишила.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її дочки - позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 , факт родинних відносин яких підтверджується копіями свідоцтв про народження сторін, свідоцтва про укладення шлюбу позивача.

На момент смерті ОСОБА_3 вона була зареєстрована та проживала одна за адресою АДРЕСА_2 .

На час відкриття спадщини ОСОБА_3 належала на праві власності ј частка квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2003, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності ОП ЗМБТІ від 22.08.2002, а також ј частка квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва НОМЕР_4 від 02.12.1993 про право власності на житло, виданого Комбінатом КП ПЕО «Дніпроенерго», реєстраційний номер ОП ЗМБТІ 32325.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, спадкоємці першої черги за законом щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України повинні були у строк шість місяцівзвернутися до нотаріуса чи уповноваженої особи відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про прийняття спадщини.

Із такою заявою у встановлений законом строк ОСОБА_1 до нотаріуса не звернулася, 04.08.2021 звернулась до суду із заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач посилається на свою хворобу. Згідно наданих суду медичних документів, ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в період з 15.07.2021 по 30.07.2021, тобто станом на 18.07.2021 існували обставини, які свідчать про поважність причин пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно постанови державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори від 02.12.2021 №1780/02-31. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 , оскільки строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 пропустила.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 зазначено, що за змістом ч.3 ст.1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений строк, які визнані судом поважними.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, який регулює спірні правовідносини, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд приймає визнання відповідачем позову, що є підставою для його задоволення.

З урахуванням викладеного вимоги позову ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Вільнянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , тривалістю 6 (шість) місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.