Справа № 146/216/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2022 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Максимчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що при оформленні у 1988 році на роботу в колгосп ім. Свердлова на посаду агронома, уповноваженим працівником 6 березня 1988 року було заповнено трудову книжку на російській мові. Коли він звернувся до Управління пенсійного фонду України в Томашпільському районі з приводу призначення пенсії, то йому було відмовлено у пизначенні пенсії за віком, оскільки виявлені розбіжності між прізвищем, іменем та по - батькові зазначеними у його паспорті та трудовій книжці.

Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку заявник позбавлений можливості встановити факт належності трудової книжки, то він змушений звернутися до суду з цією заявою в якій просить встановити факт, що трудова книжка серїі УКУР № належить йому.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року відкрито провадження у даній справі і справу призначено до судового розгляду на 22 березня 2022 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить йому.

Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення.

Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорта серії НОМЕР_2 виданого 30 серпня 1995 року Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області прізвище заявника ОСОБА_1 (а.с. 8).

Як видно, з копії диплома серії НОМЕР_3 прізвище заявника ОСОБА_1 (а.с.9).

З копії трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 видно, що прізвище, ім`я, по- батькові заявника записано на російській мові (а.с.4 - 7).

Отже, викладені у заяві твердження ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки, судом встановлено та доведено, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 видана на ім`я « ОСОБА_2 », дійсно належить ОСОБА_1 , даний факт підтверджується матеріалами справи, факт належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення ним пенсії, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Судові витрати суд залишає за заявником.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Судові витрати залишити за заявником - ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 28 березня 2022 року.