Справа № 510/1686/21
Провадження № 2/510/515/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2022 р.

Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю: секретаря - Березенко С.П.,

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просила розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.

Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу без їх участі, про що надали письмову заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.3ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті ОСОБА_4 ; копії свідоцтв про народження ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ; копія заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 01.09.2017р.; заява ОСОБА_3 про відмову від спадщини від 01.09.2017р.; копія довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 27.07.2021р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.07.2016р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 396725; копія витягу з ДЗК про земельну ділянку від 30.07.2021р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомого майна від 05.08.2021р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2004р.; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0094542; копія державного акту на право приватної власності на землю, акт зареєстрований в книзі державних актів за № 500; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 018198; копія витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.07.2021р.; копії постанов нотаріусу про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04.09.2021р.; копія спадкової справи № 195/2017, відкрита після смерті ОСОБА_4 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . За життя йому належало: житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.07.2016р., земельна ділянка площею 0,2234 га, на підставі державного акту серії ЯИ № 396725; 1/3 частина права на земельну часку (пай) розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 15.12.2004р., зареєстрованого в реєстрі за № 2612; земельна ділянка площею 1,87 га, на підставі державного акту серії ОД № 018198; земельна ділянка площею 0,40 га, на підставі державного акту на право приватної власності, зареєстрований у книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 500.

Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті є його діти - сторони по справі. Позивач ОСОБА_1 у встановлений законодавством строк не звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, проте на момент смерті батька ОСОБА_4 він проживав разом із померлим, тобто прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач ОСОБА_2 у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача була відкрита спадкова справі після смерті батька ОСОБА_4 № 195/2017. Відповідач ОСОБА_3 у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріусу із заявою про відмову від спадщини. Інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині немає.

Пізніше, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом були винесені відповідні постанови. Після смерті ОСОБА_4 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 та ч.1ст.1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_4 і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на спадщину не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України).

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями першої черги за законом. Вони прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Інші спадкоємці першої черги - відповідач по справі на спадщину не претендує, про що надав суду відповідну заяву. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину, однак, вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивачі вимушені звернутися до суду із позовом.

Треба зазначити, що позивачі як спадкоємці першої черги, між собою дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна, а саме: позивач ОСОБА_1 успадковує після смерті батька житловий будинок, присадибну земельну ділянку та право на земельну часту (пай), інше спадкове майно успадковує позивач - ОСОБА_2 .

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачі є суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 та ч.1ст.1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,2234 га, кадастровий номер :02:001:0107, розташована в АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

1/3 частину права на земельну часку (пай) в КСП «Анадол», розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 15.12.2004р., зареєстрованого в реєстрі за № 2612;

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

земельну ділянку площею 1,87 га, кадастровий номер :01:004:0144, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельну ділянку площею 0,40 га, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення ведення особистого підсобного господарства, на підставі державного акту на право приватної власності, акт зареєстрований у книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 500.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков