ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: М`ячикової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, -

встановив:

Заявник звернувся до суду з даною заявою, яку мотивував тим, що 29 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором 29 травня 2008 року між «Укрсиббанк» та фізичною особою ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 206294. В забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором також був укладений Договір іпотеки посвідчений 29 травня 2008 року приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Чернишовою О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1853.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2010 року по справі № 2-2118/2010 було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» суму заборгованості по кредитному договору № 0 від 29 травня 2008 року, у розмірі 948767,49 грн. та судових витрат - державного мита в розмірі 1700,00 грн. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн., а всього 950587,49 грн..

08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, на підставі якого кредитором у зобов`язанні, що було предметом розгляду справи № 2-2128/2010, стало ПАТ «Дельта Банк», яке згідно умов договору набуло права вимоги замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов`язань в межах переданого права вимоги.

31 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» було укладено Договір № 1463/К про відступлення прав вимоги, за яким, в тому числі, було відступлено право вимоги за Договором кредиту № 0 від 29 травня 2008 року.

Заявник посилається на те, що ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» набув право вимоги за договором іпотеки, який посвідчений 29 травня 2008 року приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу, Чернишовою О.А. зареєстрованим в реєстрі за № 1853. Кредитором та заставодержателем по вищевказаним договорам ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС».

Разом з тим, заявник вказує, що на підставі вищевказаного рішення, за заявою ПАТ «Укрсиббанк» Фастівським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчі документи № 2-2118/2010, які було передано на виконання до ВДВС, проте 20 травня 2014 року дані виконавчі документи було повернуто стягувачу. Заявник зазначив, що на адресу кредитора ПАТ «Дельта Банк» виконавчі документи не надходили. Більш того, ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» також не отримував виконавчі документи по даній справі. Відкритих виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» або ПАТ «Дельта Банк» немає.

Виконавчі листи № 2-2128/2010 від 08 серпня 2011 року так і не були передані від «Укрсиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», у зв`язку ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» наразі не може реалізувати свої права, як стягувач, що гарантовані законодавством України.

Тому, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою, в якій просити суд замінити стягувача у цивільній справі № 2-2118/2010 з примусового виконання виконавчого листа з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Факторингова Компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», а також видати ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» дублікати виконавчих листів у цивільній справі № 2-2118/2010 та поновити строк пред`явлення їх до виконання.

17 лютого 2022 року на адресу суду від боржника ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому боржник просив суд відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі. Зазначив, що вважає вимоги заяви необґрунтованими. Разом з тим, боржник вказав, що ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року, було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони, поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Між тим, враховуючи положення ч. 3 ст. 442 та ч. 3 ст. 433 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали заяви, вважає що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 грудня 2010 року Фастівським міськрайонним судом Київської області, у справі № 2-2118/10, було ухвалено заочне рішення яким позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто з солідарно з останніх на користь Банку заборгованість у розмірі 948767,49 грн., а також державне мито в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн..

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 квітня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2010 року залишено без змін.

Як вбачається із матеріалів справи 31 травня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» було укладено Договір № 1463/К про відступлення прав вимоги (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно з Додатку № 1 до Договору № 1463/К відступлення прав вимоги від 31 травня 2019 року, ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «ФК ВЕКТОР ПЛЮС» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 29 травня 2008 року та Договором іпотеки б/н та до ОСОБА_2 за Договором поруки № 206294 від 29 травня 2008 року.

Частиною 1 ст. 55 ЦПК України передбачено, що у разі припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності з ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зі змісту вищевказаних норм Закону випливає, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду у справі № 190/2119/14-ц від 15.08.2018 року.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник посилається на те, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, на підставі якого кредитором у зобов`язанні, що було предметом розгляду справи № 2-2128/2010, став ПАТ «Дельта Банк», який в подальшому 31 травня 2019 року на підставі Договору № 1463/К про відступлення прав вимоги, відступив ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» право вимоги за Договором кредиту № 0 від 29 травня 2008 року.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, на підтвердження заявлених вимог стороною заявника надано Договір № 1463/К про відступлення прав вимоги від 31 травня 2019 року який укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «ВЕКТОР ПЛЮС».

Проте, заявником до матеріалів заяви не надано доказів того, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, на який заявник посилається.

Більш того, заявником не надано суду доказів того, що ПАТ «Дельта Банк», набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 29 травня 2008 року та Договором іпотеки б/н від 29 травня 2008 року, а також до ОСОБА_2 за Договором поруки № 206294 від 29 травня 2008 року.

З огляду на зазначене та враховуючи ту обставину, що заявником не доведено, що ПАТ «Дельта Банк», а в подальшому ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» є правонаступниками первісного стягувача, суд приходить до висновку, що заява є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Окрім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, не підлягають до задоволення і вимоги заявника про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, оскільки є похідними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження, ст. ст. 55, 247, 259, 260, 353, 354, 433, 442 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.А. Осаулова