Справа № 204/1242/22
Провадження № 2-н/204/164/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з заявою Комунального підприємства «Комунжилсервіс» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за теплопостачання з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява Комунального підприємства «Комунжилсервіс» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за теплопостачання з ОСОБА_1 .

Заява передана мені, судді Самсоновій В.В., 16 лютого 2022 року цивільною канцелярією суду.

Відповідно до статті 162 ЦПК України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України, встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Тому, після одержання вищезазначеної заяви, в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, мною було направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з метою встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача.

18 березня 2022 року з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надійшла відповідь на запит, з якої випливає, що справа (заява) підсудна Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська.

Дослідивши матеріали поданої заяви стягувача, суд встановив, що останній посилається на те, що боржники допустили заборгованість у розмірі 3 797,05 грн., за період з 01 січня 2019 року по 04 лютого 2022 року.

Із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів вбачається, що вона подана 15 лютого 2022 року, тому виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, початком перебігу строку позовної давності слід вважати 15 лютого 2019 року. Разом з цим, заборгованість, яку просить стягнути заявник, включає борг за період часу з 01 січня 2019 року по 04 лютого 2022 року.

В силу вимог, визначених ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до роз`яснень, наданих пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що оформлені у постанові від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Так, у пункті 10 вказаних роз`яснень, чинний ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до вимог пункту 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Таким чином, стягувач звернувся в суд з пропуском загальної позовної давності.

За таких обставин, враховуючи положення пункту 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Комунжилсервіс» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за теплопостачання з ОСОБА_1 , слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 162, 165, 258, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Комунжилсервіс» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за теплопостачання з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова