Справа № 350/103/22
Номер провадження 2/350/167/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У своїй позовній заяві позивачка просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18.02.2012 року у виконавчому комітеті Струпківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, за актовим записом № 2, неповнолітніх дітей залишити на проживанні разом з нею, прізвище ОСОБА_3 не змінювати, стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них є двоє неповнолітніх дітей. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося і їхній шлюб має формальний характер, з причин відсутності взаєморозуміння між ними, відсутності спільних поглядів на життя, шлюб та сім`ю, поваги відповідача до неї, тощо. Це призвело до того, що на даний час вони спільно не проживають та не підтримують жодних відносин, а шлюб існує тільки формально. Подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим, що суперечило б їхнім інтересам.

Представник позивачки ОСОБА_4 - адвокат Ошуст С.Є. в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Родіков І.С. у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу між сторонами.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ст. 247 ч. 2 ЦПК України).

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 18.02.2012 року, сторони уклали шлюб 18.02.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачці присвоєно ОСОБА_3 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися такі стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберігати сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально.

Небажання сторін зберігати сім`ю підтверджено їх заявами, з в яких вони підтвердили свій намір розірвати шлюб .

За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Вирішуючи вимогу позивачки про залишення дітей на проживанні разом з нею, суд враховує наступне.

Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6-7).

У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

У відповідності до ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Крім цього, за правилом ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З огляду на вищенаведене, керуючись принципом рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, при цьому враховуючи інтереси дітей, а також те, що мати

дітей, тобто позивачка, просила залишити дітей на проживанні разом з нею, про що також не заперечив представник відповідача у поданій до суду заяві, суд приходить до переконання про те, що найбільш доцільним буде визначити місце проживання малолітніх дітей сторін із їхньою матір`ю - ОСОБА_4 .

При цьому суд зазначає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків брати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачка просила залишити обране нею прізвище ОСОБА_3 , враховуючи її інтереси та керуючись вимогами законодавства України, суд вважає її вимогу підставною.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 992 грн. 40 коп. та 1000 грн. витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, керуючись ст.ст. 141, 247, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 лютого 2012 року у виконавчому комітеті Струпківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області за актовим записом № 2, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 - залишити ОСОБА_3 .

Неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 992 грн.40 коп. сплаченого судового збору та 1000 грн. витрат на правничу допомогу, а всього разом 1992 грн. 40 коп.

Копію рішення направити в Рожнятівський районний відділ ДРАЦС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя А.М. Бейко