З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
25 березня 2022 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Морозова В.В.
при секретарі Швидкій І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що його матері, ОСОБА_2 , належало право на земельну частку у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства Колос. Це підтверджується сертифікатом на право на земельну частку(пай), який був виданий на підставі рішення Черкаської районної державної адміністрації від 25 березня 1997 року №120, серія ЧР №0300644, зареєстрований в книзі реєстрів видачі сертифікатів за №1233 від 01 липня 1998 року. Тобто, ОСОБА_2 була у списку громадян, який, додавався до Державного акту на право колективної власності на землю.
На момент смерті ОСОБА_2 відповідного рішення про розпаювання землі загальні збори колективного сільськогосподарського підприємства Колос про розпаювання землі не приймали.
Після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , він як спадкоємиць (син), фактично отримав спадщину. Відповідно до довідки виконавчого комітету Степанківської сільської ради від 22.02.2021 року за №208/02-24, ОСОБА_2 на день смерті проживала в житловому будинку АДРЕСА_1 . Разом з нею був зареєстрованим і проживав позивач. В довідці зазначено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом фактичного вступу та володіння спадковим майном своєї матері ОСОБА_2 , в т.ч. речами особистого вжитку.
Для вирішення питання щодо успадкування права на земельну частку(пай) він звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори, але отримав роз`яснення з посиланням на те, що це питання вирішується тільки в судовому порядку, так як відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай).
Позивач вказує, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_2 . Також в роз`ясненні нотаріуса зазначено, що в Черкаській державній нотаріальній конторі заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_2 (спадкова справа №851/1998), яка була заведена за результатами розгляду його заяви про прийняття спадщини.
Позивач зазначає, що є рідним сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого сільською радою с .Вергуни Черкаського району Черкаської області. Тобто, він є спадкоємцем першої черги.
У зв`язку із вищевикладеним просить суд, визнати за ним право на земельну частку(пай), яка розташована на території с. Вергуни Черкаського району Черкаської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія ЧР № 0300644 на ім`я ОСОБА_2 у порядку спадкування.
У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштової кореспонденції, причини неявки суду невідомі.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.10.1957 року, заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Вергуни Черкаського району Черкаської області, матір`ю зазначено ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_3 .
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Степанківської сільської ради Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області 09.01.1998 року, актовий запис № 1, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з довідкою від 22.02.2021 року № 208/02-24, виданою виконавчим комітетом Степанківської сільської ради ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 1923 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно до дня смерті була зареєстрована на постійно проживала в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Як на день смерті, так і по даний час в будинку, окрім померлої, зареєстровані та проживають: син ОСОБА_1 , 1957 року народження, та невістка ОСОБА_4 , 1958 року народження. ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном своєї матері ОСОБА_2 , в т.ч. речами особистого вжитку.
Відповідно до копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0300644 від 01.07.1998 року, ОСОБА_2 на підставі рішення Черкаської районної державної адміністрації від 25.03.1997 року № 120 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного с/г підприємства «Колос» розміром 2,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості).
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03.12.2021 року, яке набрало законної сили 05.02.2022 року, заяву ОСОБА_1 задоволено та встановлено факт належності правовстановлюючого документа, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0300644 від 01.07.1998 року, виданого на підставі рішення Черкаської районної державної адміністрації від 25.03.1997 року № 120, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1233, виданого на ім`я ОСОБА_2 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Степанки Черкаського району Черкаської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду від Черкаського обласного нотаріального архіву, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведено спадкову справу № 851/1998, із заявою про прийняття спадщини звернувся її син ОСОБА_1 . На ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.11.1998 року на земельну частку/пай/у землі, яка перебуває у колективній власності ксгп Степанківське с. Степанки розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підставі сертифікату ЧР № 0172200.

Відповідно до відповіді на заяву ОСОБА_1 щодо оформлення його спадкових прав після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧР 0300644, нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори від 19.05.2021 року № 504/02-14 йому роз`яснено право звернення до суду за визнанням права власності у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай).

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Враховуючи вказані обставини та відсутність інших спадкоємців за законом першої черги після померлої ОСОБА_2 , суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що позивачем не ставиться вимога про стягнення із відповідача на його користь судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1261, 1276 ЦК України, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку(пай) площею 2,35 га, яка розташована на території с. Вергуни Черкаського району Черкаської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія ЧР № 0300644 від 01.07.1998 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у порядку спадкування за законом.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: В. В. Морозов