Справа № 345/2611/21
Провадження № 22-ц/4808/53/22
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

секретаря Пацаган В.В.

за участю представника позивача Поповича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Якиміва Р.В. у м. Калуші у справі за позовом АТ "Оператор газорозподільної системи" Івано-Франківськгаз" (в структуру якого входить Калуське відділення) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», в структуру якого входить Калуське відділення звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що товариство здійснює на території Івано-Франківської області господарську діяльність з розподілу природного газу різним категоріям споживачів, в тому числі, і побутовим споживачам (населенню), та є оператором газорозподільної системи.

Доступ споживачів до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором газорозподільної системи договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, який є публічним. За цим Договором оператор газорозподільної системи зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язаний прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені у договорі.

Згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором газорозподільної системи за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються останнім рівномірними частками протягом календарного року. Вказана річна замовлена потужність визначається оператором газорозподільної системи, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року. При цьому, оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифами, встановленим регулятором для оператора газорозподільної системи, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з врахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Такий тариф є обов`язковим для сторін Договору з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора газорозподільної системи.

Фактом приєднання відповідачки до умов Типового договору є документально підтверджене споживання природного газу і сплата рахунків за спожитий природний газ, що підтверджується заявою - приєднанням до договору розподілу природного газу, випискою з бази даних АТ «Івано-Франківсьгаз» інформацією про стан розрахунків за спожитий природний газ та послуги з його розподілу за період з 01 січня 2016 року по 11 березня 2021 року, робочими листками контролера. При цьому, відповідачу оператором газорозподільної системи було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту споживання 176,10 м3 за кожен місяць на період з січня 2020 по 31 грудня 2020 року включно та 106,80 м3 за кожен місяць на період 2021 року. Про фактичний обсяг споживання природного газу споживача було поінформовано в платіжному документі за січень 2021 року.

Однак, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу та за період з 01 січня 2020 року по 21 квітня 2021 року допустила заборгованість перед АТ «Оператор ГРМ «Івано-Франківськгаз» за надану послугу з розподілу природного газу на загальну суму 2946,35 грн (176,10 х 1,20 грн х 6 місяців) + (53,03 м3 х 2,292 грн х 1 місяць) + (53,03 м3 х 2,148 грн х 3 місяці).

Відповідачці було направлено досудове попередження про наявність заборгованості за розподіл природного газу та припинення газопостачання/розподілу природного газу, проте станом на 21 квітня 2021 остання не сплатила вищевказаної суми боргу на розрахунковий рахунок стягувача.

На підставі викладеного, представник позивача просив стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» 2946,35 грн заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 21 квітня 2021 року, а також судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківського області від 29 вересня 2021 року позов АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» 2946,35 грн заборгованості за послугу з розподілу природного газу та судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи.

Апелянтка вказує на те, що неодноразово зверталася до позивача із заявами, в яких просила провести звірку показників та здійснити перерахунок нарахованої їй суми за послугу з розподілу природного газу. Однак, позивач відмовився провести звіряння фактичних розрахунків з підписанням відповідного акта, що свідчить про те, що останнім самостійно визначено суму платежу, яка розраховано неправильно. Вважає, що наявність заборгованості нічим не підтверджується, є виключно припущенням позивача.

Звертає увагу на те, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» уже зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із неї заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 по 02.11.2020. Однак, такий був скасований ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2020 року.

Крім того, вказує на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував той факт, що працівники АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» припинили їй газопостачання з порушенням вимог законодавства, оскільки вона не отримувала жодного попередження про припинення газопостачання та про можливість добровільно сплатити борг за умови наявності заборгованості.

Враховуючи викладене, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , а рішення суду залишити без змін.

Вважає, що суд першої інстанції правомірно стягнув із відповідачки заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу, оскільки вона не виконала взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за надані їй послуги, у зв`язку з чим допустила заборгованість, яку добровільно відмовилася сплатити.

ОСОБА_2 подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що доводи представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», викладені у відзиві на апеляційну скаргу вважає безпідставними. Зокрема, вказує на те, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» не виконує взяті на себе обов`язки, передбачені Типовим договором розподілу природного газу. Крім того, представники позивача допустили неправомірне припинення газопостачання до її будинку та відмовляються робити акт звірки показників та перерахунок даних величин.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

У судове засідання апелянт та її представник не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Представник позивача вимоги апеляційної скарги не визнав, просив її відхилити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до статті 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необґрунтованість.

Відповідно до статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає вказаним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є побутовим споживачем послуг газопостачання та розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок споживача: НОМЕР_1 .

Відповідно до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 30.11.2018, яка підписана ОСОБА_2 , остання, ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, приєдналася до умов такого Договору з такими персоніфікованими даними: АДРЕСА_1 , величина приєднаної потужності об`єкта: 10,30 м3/год, параметри лічильника газу: 6 PG G №9358469 2, перелік газових приладів: УГОП - 1 шт., котел-колонка - 1 шт., плита газова - 2 шт., опалювальна площа: 118,01 м.кв, кількість зареєстрованих осіб: 1 (а.с. 6).

Згідно із інформацією про використання природного газу споживачем ОСОБА_2 , фіксацію зміни показників лічильника газу за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 та стан розрахунків за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020, за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 сума оплати за послугу з розподілу природного газу була включена в рахунок оплати за спожитий природний газ. Дана інформація відображає також показник лічильника та походження показника (а.с. 7)

Згідно із детальним розрахунком суми боргу за надані послуги розподілу природного газу по споживачу ОСОБА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , річна замовлена потужність на 2020 рік склала 2113,23 м3, місячна частка (1/12) замовленої потужності 176,10 м3, місячна вартість послуги з розподілу природного газу з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року за 1 м3 - 1,20 грн, з 1 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року за 1 м3 - 1,38 грн з врахуванням ПДВ. Жодної оплати проведено не було. Станом на 31.12.2020 заборгованість за послугу розподілу природного газу по об`єкту споживача становить 2483,05 грн, у тому числі, помісячно: січень, лютий, березень, квітень, травень, червень по 211,32 м3, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень по 243,02 м3.

Річна замовлена потужність на 2021 рік - 636,41 м3, місячна замовлена потужність 53,03 м3, ціна на розподіл природного газу з 1 січня 2021 становить 2,292 грн за 1 м3, з лютого 2021 року по серпень 2021 року за 1 м3 - 2,148 грн з врахуванням ПДВ, в тому числі помісячно: січень по 121,55 грн, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень по 113,92 грне. Жодної оплати проведено не було. Станом на 30.08.2021 заборгованість за послугу розподілу природного газу по об`єкту споживача становить 3402,02 грн (а.с. 58-59).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2020 задоволено заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу. Скасовано судовий наказ в справі № 345/4357/20, виданий 10.12.2020 за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» в структуру якого входить Калуське відділення про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ (а.с. 14-15).

Досудовим попередженням про наявність заборгованості за розподіл (доставку) природного газу та припинення газопостачання/розподілу природного газу від 24.09.2020, АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» попереджено ОСОБА_2 про те, що нею не в повному обсязі виконані зобов`язання щодо оплати за надані послуги розподілу природного газу, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 24.09.2020 у сумі 1753,98 грн та про необхідність терміново сплатити заборгованість за надані послуги. Крім того, у попередженні зазначено про звернення товариства до суду із заявою про видачу судового наказу, у випадку непогашення заборгованості, а також про можливість припинення газопостачання (а.с. 8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не виконала взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу за період з 01 січня 2020 року по 21 квітня 2021 року, внаслідок чого допустила заборгованість перед АТ «Оператор ГРМ «Івано-Франківськгаз» за надану послугу на загальну суму 2946,35 грн, яка підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки добровільно відповідачка відмовляється сплачувати наявну заборгованість.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі, регулюються Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2493, а також Типовим договором розподілу природного газу.

Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРС визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС).

Главою 6 розділу VI Кодексу ГРС визначено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.

Так, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Пункт 5.5 розділу V Типового договору розподілу природного газу передбачено, що споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; 2) за телефоном; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; 4) на електронну адресу.

У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця Споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника природного газу Споживача.

Оператор ГРМ зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Зазначені положення регламентують обов`язок споживача щомісячно надавати інформацію щодо фактичних показань лічильника газу, у випадку неподання, фактичний об`єм розподілу та споживання газу визначається Оператором ГРМ.

Інформація про використання природного газу споживачем, фіксацію зміни показників лічильника газу та стан розрахунків за послуги з розподілу природного газу за період з 2016 року по 2020 рік свідчить про те, що ОСОБА_2 не надавала показання лічильника газу у передбачені Типовим договором строки, за виключенням окремих випадків.

Разом з тим, ОСОБА_2 у апеляційній скарзі вказувала на те, що не погоджується із фактичними показниками лічильника газу, а відтак нараховану заборгованість вважає безпідставною.

Однак, на підтвердження вказаних доводів апелянтка не надала жодних належних та допустимих доказів того, що визначений позивачем об`єм газу та вартість визначена за його розподіл є такими, що не відповідають дійсності. Крім того, апелянтка не спростувала факт наявності у неї заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

У той же час, надані позивачем докази свідчать про те, що визначення їй заборгованості з оплати послуг за розподіл природного газу проведено відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, Типового договору розподілу природного газу.

Доводи апеляційної скарги про те, що вона неодноразово зверталася до позивача із заявами, в яких просила провести звірку показників та здійснити перерахунок нарахованої їй суми за послугу з розподілу природного газу самі по собі не впливають на правильність рішення суду першої інстанції та не свідчать про відсутність у ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги. Окрім того, такі стосуються періоду, що передує розрахунковому.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянтки як на підтвердження факту відсутності у неї заборгованості перед позивачем на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2020 року, якою скасовано судовий наказ про стягнення із неї заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 по 02.11.2020. Вказана ухвала жодним чином не вказує на відсутність заборгованості у ОСОБА_2 перед АТ "Оператор газорозподільної системи" Івано-Франківськгаз", а лише свідчить про спірність вимоги стягувача та наділяє останнього правом звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Таке звернення до суду в межах позовного провадження після скасування судового наказу є правом заявника (стягувача), яке передбачене частиною 3 статті 171 ЦПК України.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незаконного припинення їй газопостачання, у зв`язку з наявною заборгованістю, оскільки вони не мають відношення до предмета спору. Більше того, згідно із пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, припинення розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу. У випадку, якщо позивач вважає порушеним своє право щодо користування газом, вона вправі звертатися з цього приводу як до позивача так і до суду. Однак окремих вимог в цій частині апелянт не заявляла.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, належним чином дослідив наявні в матеріалах справи докази і надав їм належну оцінку, встановивши, що відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань щодо сплати за послуги з розподілу природного газу, внаслідок чого утворилася заборгованість, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позову про стягнення такої заборгованості.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів проходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 березня 2022 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта