ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/873/22 Справа № 179/1834/21 Головуючий у першій інстанції: Ковальчук Т.А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Слуцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Магдалинівської районної Ради народних депутатів про виділення земельної ділянки для ведення селянського господарства, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні Магдалинівського районного народного суду від 08 червня 1992 року по справі №2-144 1992 р. за позовом ОСОБА_3 до Магдалинівської районної Ради народних депутатів про виділення земельної ділянки для ведення селянського господарства.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та повернення справи до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Магдалинівського районного народного суду задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про надання земельної ділянки для ведення селянського господарства. На підставі присудженої даним рішенням земельної ділянки ОСОБА_3 створив Фермерське господарство Явір-Д, яке наразі є її користувачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що в резолютивній частині рішення помилково не зазначено правову підставу надання ОСОБА_3 земельної ділянки - в довічне успадковуване володіння. Тому просила суд виправити описку в рішенні Магдалинівського районного народного суду від 08 червня 1992 року по справі №2-144 1992 року шляхом зазначення в його резолютивній частині підстави надання земельної ділянки ОСОБА_3 - в довічне успадковуване володіння.

Відповідно до довідки №7/1/2022 від 14.01.2022, виданої Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, цивільна справа №2-144 за позовом ОСОБА_3 до Магдалинівської районної Ради народних депутатів про виділення земельної ділянки для ведення селянського господарства, знищена за строками давності, що підтверджується актом про виділення до знищення справ та документів Магдалинівського районного суду від 14 травня 2003 року. Оригінал рішення зберігається в архіві Магдалинівського районного суду (а.с. 39, 40).

Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є - відновлення втраченого судового провадження.

Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення.

Метою відновлення втраченого судового провадження може бути одержання завіреної копії судового рішення, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, скасування заходів забезпечення позову, вирішення питань, пов`язаних із зверненням судового рішення до виконання, тощо.

Статтею 488 ЦПК України встановлено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду (стаття 489 ЦПК України).

За положеннями статті 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно частин 1 та 2 статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів (частина 3 статті 494 ЦПК України).

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втраченого у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Зазначений висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 18 вересня 2019 року в справі №522/10541/12 (провадження№61-23630св18).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 38 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції відновлення втраченого (і в разі коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку встановленому ЦПК України судом, який ухвалив рішення по суті або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК України) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду. Розгляд справи та ухвалення рішення проводиться з урахуванням особливостей, установлених ст.ст. 407 і 408 ЦПК України.

Проте, під час розгляду місцевим судом заяви про виправлення описки, останній не вирішував питання про відновлення втраченого судового провадження й розглянув вказане питання лише на підставі заяви про виправлення описки. Судом першої інстанції не було враховано, що процедура відновлення втраченого провадження може бути ініційована не лише учасниками справи, а й самим судом із метою повного та всебічного розгляду справи та дотримання основних засад судочинства й, відповідно, відновлення такого не було ініційовано.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Згідно ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не наведено обґрунтувань та не встановлено фактів щодо залучення у якості правонаступника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що місцевим судом не вирішено питання щодо відновлення втраченого (знищеного) судового провадження; враховуючи, що апеляційному суду не надано оригінал рішення Магдалинівського районного народного суду Дніпропетровської області від 08 червня 1992 року, який знаходиться в архіві місцевого суду; приймаючи до уваги, що судом першої інстанції не вирішено питання щодо правонаступництва заявника, - колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом передчасно вирішено питання щодо відмови у виправленні описки.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є передчасною, підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова