Номер провадження: 22-ц/813/1575/22
Номер справи місцевого суду: 946/1451/20
Головуючий у першій інстанції Адамов А. С.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №946/1451/20 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2020 року у складі судді Адамова А.С., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 10 березня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що з листопада 2015 року працювала в регіональному сервісному центрі МВС в Одеській області на посаді оператора компьютерного набору, для отримання заробітної плати відкрила рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк». В період з 27 грудня 2015 року по 18 травня 2016 року з рахунку були списані грошові кошти в сумі 18708,64 грн. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 10 червня 2016 року в справі №500/361/16-ц, залишеним без змін в апеляційному та касаційному порядку, задоволено позов про визнання недійсним з моменту укладення Договору про надання споживчого кредиту №OD10R001452970 від 6 серпня 2003 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк», стягнення грошових коштів в сумі 18708,64 грн. Незважаючи на забезпечення позову у справі №500/361/16-ц шляхом заборони банку вчиняти будь-які дії щодо списання з рахунків коштів, АТ КБ «ПриватБанк» у період з 19 червня 2016 року по 28 вересня 2016 року з рахунку списані грошові кошти на загальну суму 13281,29 грн. Списання коштів є протиправним, на вимогу у лютому 2020 року повернути грошові кошти банк відмовив. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 13281,29 грн., інфляційні втрати в сумі 4722,71 грн., 3% річних в сумі 1424,41 грн., а всього 19428,41 грн. (а.с.1-5).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 березня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.55).

Відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» відзив на позов не подано.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2020 року позов задоволено (а.с.73-77).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 7 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.83-85).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. В ухвалі Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 4 лютого 2016 року в справі №500/361/16 зазначено, що ухвала надіслана до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції для виконання. Позивачем не надано доказів того, чи виконана ухвала суду виконавчою службою. Банк отримав зазначену ухвалу від суду без відмітки про набрання чинності, супровідний лист містив зазначення «для відома», з огляду на що банк не був зобов`язаний виконувати ухвалу суду та, відповідно, нічого не порушував списуючи грошові кошти.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підставою позову та, відповідно, стягнення грошових коштів з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь є списання коштів нібито на погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № OD10R001452970 від 6 серпня 2003 року, який рішенням суду від 10 червня 2016 року в справі №500/361/16-ц визнано недійсним. Звернення до суду пов`язано з відсутністю підстав для здійснення списання грошових коштів з неї на підставі договору, визнаного недійсним (а.с.105).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2016 року в справі №500/361/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2016 року та постановою Верховного Суду від 4 квітня 2018 року, визнано недійсним з моменту укладення Договір про надання споживчого кредиту №OD10R001452970 від 6 серпня 2003 року, укладеного між ОСОБА_1 та акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк»; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 18708,64 грн.

Згідно Виписки по картці/рахунку НОМЕР_2 з ОСОБА_1 за період з 18 травня 2016 року по 30 вересня 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» списано в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №OD10R001452970 від 6 серпня 2003 року грошові кошти в загальній сумі 13281,29 грн.

Незважаючи на судове рішення в справі №500/361/16-ц, АТ КБ «ПриватБанк» добровільно ОСОБА_1 на її вимогу грошові кошти в сумі 13281,29 грн., стягнуті на погашення заборгованості за кредитним договором, визнаним недійсним, не повернув.

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, да дійшов обґрунтованого висновку про стягнення грошових коштів в сумі 13281,29 грн. з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Посилання на те, що ухвала суду про забезпечення позову в справі №500/361/16-ц шляхом заборони банку вчиняти дії по списанню коштів з рахунку ОСОБА_1 не була направлена судом банку для виконання, не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки чинним є судове рішення в справі №500/361/16-ц, яким визнано недійсним з моменту укладення Договір про надання споживчого кредиту №OD10R001452970 від 6 серпня 2003 року, в рахунок погашення заборгованості за яким проведено списання коштів у період з 19 червня 2016 року по 28 вересня 2016 року включно.

Суб`єктивне право ОСОБА_1 порушено та захищено судом правильно.

Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 369, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова