судді Чернівецького апеляційного суду Одинака Олександра Олександровича
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, молоді та спорту Недобоївської сільської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2021 року,
06 квітня 2022 року м. Чернівці
справа № 724/1592/21
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Просив поновити його на роботі на посаді директора Недобоївського ЗЗСО І-ІІІ ступенів імені Григорія Томіна та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області 20 грудня 2021 року в позові відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 6 квітня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вважаю, що суд апеляційної інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було двічі оголошені догани згідно з наказом відділу освіти, культури, молоді та спорту Недобоївської сільської ради від 10 березня 2021 року № 5-к/тр за неналежне ведення внутрішнього контролю щодо виконання працівниками школи та приватним підприємцем ОСОБА_2 розпорядчих документів наказів закладу щодо організації харчування та згідно з наказом відділу освіти, культури, молоді та спорту Недобоївської сільської ради від 11 червня 2021 року № 23-к/тр за неналежне виконання посадових обов`язків, в тому числі передбачених строковим контрактом.

Згідно з наказом відділу освіти, культури, молоді та спорту Недобоївської сільської ради від 6 липня 2021 року, № 28-к/тр ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Недобоївської ЗЗСО І-ІІІ ступенів імені Григорія Томіна відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором (контрактом), оскільки до працівника раніше застосовувалися заходи стягнення.

Наказом відділу освіти, культури, молоді та спорту Недобоївської сільської ради від 6 серпня 2021 року № 34-к/п внесено зміни до наказів від 6 липня 2021 року № 28-к/тр та від 15 липня 2021 року № 32-к/тр та викладено пункт 1 наказу № 28-к/тр в новій редакції та зазначено про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади 15 липня 2021 року згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП України.

Ухвалюючи судове рішення у справі суд апеляційної інстанції не врахував наступні обставини.

Згідно пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

У справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

При звільненні працівника роботодавець має навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього дисциплінарного стягнення та в який час.

Отже, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) допущення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.

Таку правову позицію Верховний Суд виклав у постанові від 21 липня 2021 року у справі №303/5205/18.

В наказі про звільнення працівника власник або уповноважений ним орган зобов`язаний навести конкретні факти порушень, не обмежуючись загальним посиланням на порушення трудових обов`язків з боку працівника.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 8 серпня 2018 року у справі №172/1113/16-ц.

З наказу відділу освіти, культури, молоді та спорту Недобоївської сільської ради від 6 липня 2021 року, № 28-к/тр вбачається, що ОСОБА_1 звільнено на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором (контрактом), оскільки до працівника раніше застосовувалися заходи стягнення.

Однак, вказаний наказ не містить конкретних фактів допущеного невиконання обов`язків, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього дисциплінарного стягнення та в який час. Отже, вказаний наказ не відповідає вимогам трудового законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було оголошено догану згідно з наказом від 11 червня 2021 року № 23-к/тр за неналежне виконання посадових обов`язків, в тому числі передбачених п. 1.3., пп.4 п.2.2., пп.5 п.2.2 строкового контракту.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують повторне допущення позивачем винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього було застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани згідно наказу від 11 червня 2021 року.

З встановлених обставин у справі вбачається, що до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді догани та звільнення за одне й те саме порушення, що не відповідає вимогам частини 2 статті 149 КЗпП України.

Також судом не враховано ту обставину, що внесення змін відділом освіти, культури, молоді та спорту Недобоївської сільської ради до наказу від 6 липня 2021 року № 28-к/тр щодо підстав звільнення ОСОБА_1 після фактичного звільнення позивача є незаконним.

За таких обставин у суду апеляційної інстанції були підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про поновлення на роботі ОСОБА_1 .

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Одинак