Справа №297/759/22
У х в а л а

про повернення позовної заяви

08 квітня 2022 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Фейір О. О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства "Берегівське лісове господарство" про затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до Державного підприємства "Берегівське лісове господарство" про затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, ухвалою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 березня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, вказано на її недоліки, надано строк для виправлення недоліків позовної заяви, та роз`яснено наслідки не виправлення недоліків у вказаний термін.

Так, на виправлення недоліків позовної заяви позивачем подано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., та клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити серед іншого і зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, позивач згідно п. 5, п. 6 прохальної частини позовної заяви, звернувся до суду, в тому числі, і із позовними вимогами майного характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Закарпатського апеляційного суду №297/377/18 від 19 жовтня 2020 року про поновлення його на роботі, та стягнення компенсації втрати частини середнього заробітку плати у зв`язку із порушенням строків її виплати.

Однак, позивачем, на виправлення недоліків позовної заяви, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, так і не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, тобто станом на 1 січня 2022 року у розмірі 992, 40 грн..

Разом з тим, згідно позовної заяви, позивач звертається до суду, серед іншого, і із позовними вимогами немайного храктеру, зокрема, просить суд:

1. Визнати наказ №57-к від 21 жовтня 2020 року "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 " таким, що не скасовує наказ "Про звільнення головного економіста ДП "Берегівське ЛГ ОСОБА_1 №6 від 30 січня 2018 року і не виконує рішення Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного економіста відділу економіки обліку та звітності Державного підприємства "Берегівське лісове господарство" з 30 січня 2018 року;

2. Зобов`язати Державне підприємство "Берегівське лісове господарство" зробити певні дії, відповідно до законодавства України усунути порушення права позивача на соціальний захист шляхом одночасної подачі до Управління Пенсійного Фонду України необхідні скасовуючі документи по звітності з єдиного соціального внеску щодо виявлених недостовірних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 та початкових документів із зазначеними вірними відомостями на ОСОБА_1 , яка підлягає обов`язковому соціальному страхуванню відповідно до Закону, з пояснювальною запискою щодо зміни відомостей, відповідно до листа ПФУ №13484/03-30 від 12 червня 2012 року;

3. Зобов`язати Державне підприємство "Берегівське лісове господарство" зробити певні дії, відповідно до законодавства України по оподаткуванню на обов`язкове соціальне страхування нарахованого за судовим рішенням середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 30.01.2018 по 19.10.2020 на підставі рішення Закарпатського апеляційного суду №297/377/18 від 19.10.2020;

4.Зобов`язати Державне підприємство "Берегівське лісове господарство" зробити певні дії відповідно до законодавства України по внесенню до наказу "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 " №57-к від 21.10.2020 пункту, в якому зазначти "Скасувати наказ №6-к від 30.01.2018 "Про звільнення головного економіста ДП "Берегівське ЛГ" ОСОБА_1 , як незаконний згдіно рішення Закарпатського апеляційного суду №297/377/18 від 19.10.2020".

Так, згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно п. 13 вищевказаної постанови, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Однак, позивачем на усунення недоліків позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., тобто за одну з позовних вимог немайнового характеру, в той час, коли позивач звернувся до суду з чотирьма позовними вимогами немайнового характеру.

А тому, вважаю, що позивачем ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за кожну із вимог немайнового характеру.

Крім того, позивач, згідно п. 5, п. 6 прохальної частини позовної заяви, звернувся до суду також і із позовними вимогами майного характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Закарпатського апеляційного суду №297/377/18 від 19 жовтня 2020 року про поновлення його на роботі, та стягнення компенсації втрати частини середнього заробітку плати у зв`язку із порушенням строків її виплати.

Так, позивачем так і не зазначено суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення Закарпатського апеляційного суду №297/377/18 від 19 жовтня 2020 року про поновлення його на роботі, та суму стягнення компенсації втрати частини середнього заробітку плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, що підлягають стягненню з відповідача в його користь.

Разом з тим, згідно клопотання, позивач ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору за його позовом до Державного підприємства "Берегівське лісове господарство" про затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Так, згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі у разі, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір). Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду при розгляді справи №912/1061/20.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

З норм ч. 1 ст. 136 та ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що фактичною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони.

Однак, позивач ОСОБА_1 в клопотанні про відстрочення сплати судового збору не навів обставин, які свідчать про його майновий стан, зокрема, незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та не подав відповідні докази такого.

Оскільки, клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору є необгрунтованим, вважаю в задоволенні такого відмовити.

Разом з тим, враховуючи вищенаведене, вважаю, щонедоліки позовної заяви позивачем в повному обсязі не усунуто.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи, що у вказаний строк недоліки позовної заяви в повному обсязі не виправлено, а тому, позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути її позивачу.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 353, 354 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання позовної зяви до Державного підприємства "Берегівське лісове господарство" про затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Берегівське лісове господарство" про затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі, повернути позивачу.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ФЕЙІР О. О.