Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2022 Справа №607/23163/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Магдич О.О., відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований відповідач. Відповідач не проживає у даній квартирі з квітня 2020 року, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, його особистих речей в квартирі немає. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 17 грудня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задоволити та стягнути судові витрати з відповідача.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Пояснив, що не проживає у вказаній квартирі з 2020 року та не має де зареєструвати нове місце проживання, тому на пропозицію позивача знятися з місця реєстрації по АДРЕСА_1 у добровільному порядку відмовився. Проти стягнення з нього судових витрат заперечив.

Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 , яку вона успадкувала від батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу 16 липня 2013 року, спадкова справа №47/2012, зареєстровано в реєстрі за №888. Право власності на вказану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджено витягом 6266613 від 16.07.2013 року.

В 1995 році ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_2 , який у 2007 році вселився в квартиру за адресою АДРЕСА_4 як член сім`ї власника.

Як вбачається із довідки, виданої об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Золота осінь» АДРЕСА_5 від 27.10.2021 року ОСОБА_1 , вона та її чоловік ОСОБА_2 , 1963 року народження, зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота осінь» АДРЕСА_5 від 27.10.2021 року, яка видана ОСОБА_1 , 1960 року народження, ОСОБА_2 , 1963 року народження, зареєстрований, але не проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту, складеного 25 жовтня 2021 року комісією в складі управителя ОСББ «Золота осінь» Сербай В.А., членів правління ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_2 за даною адресою не проживає.

У відповідності до частини другої статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Відповідно до роз`яснень, даних в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідача у спірному житлі.

Абзацом 3 пункту 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання.

Тому, беручи до уваги визнання відповідачем тієї обставини, що він не проживає в спірному житловому приміщенні більше року, що також підтверджується дослідженими судом доказами, тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 908,00 гривень понесених судових витрат із сплати судового збору та 4 500,00 гривень витрат на правову допомогу надані адвокатом Магдич О.О., факт надання та оплати якої підтверджується описом від 23.02.2022 року та ордером про надання правової допомоги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273352-355 ЦПК України, ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908,00 грн. сплаченого судового збору та 4 500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 25 березня 2022 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк