Справа № 214/8822/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 175157,07 грн., а саме: за кредитом 145757,94 грн, по відсотках 29399,13 грн., а також судові витрати у розмірі 2627,36 грн.

В обґрунтування позову наводить наступне. АТ «Альфа-Банк» (надалі за текстом - позивач) та ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач) уклали угоду про надання особистого кредиту №500831701 (надалі за текстом - договір). Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені в договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій саме кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.08.2021 року має прострочену заборгованість 175157,07 грн., а саме: за кредитом 145757,94 грн, по відсотках 29399,13 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання, стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та неустойкою. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з під став, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно до Постанови Верховного Суду від 09.10.2019 року по справі №204/7584/16-ц провадження №61-26115св18 встановлено: «Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом останні 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої, третьої статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Наявність невиконаних зобов`язань позичальника щодо повернення кредит підтверджується оригіналом розрахунку заборгованості. Представник позивача зазначає, що до позову ним додано всі письмові докази, які підтверджують обставини, зазначені у позовній заяві.

У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою до суду надав клопотання, згідно якого просить розглядати справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надала, відзиву не подала, у зв`язку з чим на підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: оферта на укладення угоди (а.с. 7), анкета-заява (а.с.8), графік платежів (а.с.9), паспорт споживчого кредиту (а.с.9а), розрахунок заборгованості (а.с.10), статут (а.с.11-13), виписка (а.с.14), наказ (а.с.15).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: оферту на укладення угоди (а.с. 7), анкету-заяву (а.с.8), графік платежів (а.с.9), паспорт споживчого кредиту (а.с.9а), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме укладення кредитного договору, умови надання кредиту та порядок його погашення.

Суд вважає належним доказом: розрахунок (а.с.10), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме суму заборгованості за кредитним договором.

Суд вважає належними доказами: статут (а.с.11-13), виписку (а.с.14), наказ (а.с.15), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме підстави здійснення позивачем діяльності щодо надання банківських послуг.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними, є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

09.06.2020 року ОСОБА_1 підписала оферту на укладення угоди про надання кредиту та анкету-заяву про акцент публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в якій зазначено, що вона підтверджує акцент публічної пропозиції на укладення договору між нею та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених у публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку, що підтверджується підписом відповідачки у заяві, а також, що вона ознайомилася та погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення.

До анкети-заяви від 09.06.2020 року, позивачем долучено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки та паспорт споживчого кредиту. Згідно паспорту споживчого кредиту, ОСОБА_1 у АТ «Альфа-Банк» було надано споживчий кредит для споживчих цілей, сума кредиту 149119,19 грн, строк кредитування 72 місяці, процентна річна ставка 23,00%, тип процентної ставки - фіксована, порядок повернення кредиту визначений у графіку платежів: до 02 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного повернення кредиту по 3835,81 грн, загальна кількість платежів - 72, пеня відсутня, штрафи на кожне прострочення платежу, що триває від 1 до 4 днів - 200 грн, від 5 та більше днів - 400 грн.

Судом встановлено, що 09.06.2020 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 149119,19 грн. шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_1 . Для повернення заборгованості за угодою останній було запропоновано використовувати рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у банку. З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 почала користуватися кредитними коштами з 09.06.2020, та сплачувала заборгованість, востаннє 10.12.2020 у розмірі 1985,00 грн.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором від 09.06.2020 року станом на 30.08.2021 року становить в загальному розмірі 175157,07 грн. та включає: заборгованість за кредитом 145757,94 грн, заборгованість по відсотках 29399,13 грн.

Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Доведеність факту отримання відповідачкою кредитних коштів, користування ними, в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань.

Таким чином, позивач, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідачка, користуючись кредитними коштами, належним чином покладені на неї зобов`язання не виконала і в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносила.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Альфа-Банк» не повернуті, оферта, анкета-заява, паспорт споживчого кредиту, які містять підпис відповідачки, обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, тому банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд. Отже, суд вважає доведеним суму заборгованості за наданим кредитом (тілом) в розмірі 145757,94грн. та відсотками в розмірі 29399,13 грн., що підлягає стягненню з відповідачки.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, суд зазначає про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 145757 грн. 94 коп., що є фактично отриманими від позивача коштами та не повернутими, та заборгованості по відсоткам в розмірі 29399 грн. 13 коп., а тому позов підлягає повному задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2627 грн. 36 коп.

Керуючись ст.ст.15, 16, 207, 525, 526, 546, 548, 549, 626, 628, 631, 634, 638, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 274, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, заборгованість за договором від 09.06.2020 року у загальному розмірі 175157 грн. 07 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 145757 грн. 94 коп., заборгованості по відсотках 29399 грн. 13 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, витрати по сплаті судового збору в сумі 2627 грн. 36 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов