Справа № 136/2211/21
провадження № 2/136/473/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) з вимогами:

- змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 09.01.2020 у цивільній справі №136/1503/19 з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), щомісячно починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, - на 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 09.10.2020 року у цивільній справі №136/1503/19 було ухвалено стягувати з позивача у цій справі на користь відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову (12.08.2019) до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду державною виконавчою службою було відкрито виконавче провадження та проводилося стягнення аліментів. Зі змісту розрахунку зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №61550128 слідує, що за період з 12.08.2019 по 30.09.2021 сукупний розмір заборгованості становить - 35 078 грн. 71 коп. Починаючи з вересня 2020 року позивачем було сплачено 14 600 грн. 00 коп., надалі він сплачував аліменти, щомісячно наростала заборгованість, яку він в силу поважних обставин, не мав змоги сплати повністю. Враховуючи можливість доходу своєї сім`ї, він сплачував аліменти в розмірі 2600 грн. Останній платіж, було здійснено плата за вересень 2021 року в розмірі - 3 000 грн. Позивач більшу суму на утримання дітей не має можливості сплачувати. Наразі у позивача змінився матеріальний та сімейний стан, він уклав новий шлюб від якого народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно позивач проживає із дружиною та сином. Дружина має інвалідність. Син є малолітнім. Створена сім`я, також потребує матеріального забезпечення. Позивач офіційно не працює, їздив на заробітки за кордон. Основний дохід його сім`ї, це пенсія дружини та виплата на дитину. Позивач не відмовляється від сплати аліментів на утримання дітей, розуміє свій обов`язок перед ними, однак згоден сплачувати на утримання спільних із відповідачем дітей 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи наведене, у зв`язку із погіршенням матеріального становища, позивач просить суд зменшити розмір аліментів.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 03.12.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала.

У судове засідання позивач не з`явився, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не направив.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 09.10.2020 року у цивільній справі №136/1503/19 було ухвалено стягувати з позивача у цій справі на користь відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову (12.08.2019) до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 5-6). На підставі вказаного рішення суду державною виконавчою службою було відкрито виконавче провадження та проводилося стягнення аліментів. Зі змісту розрахунку зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №61550128 слідує, що за період з 12.08.2019 по 30.09.2021 сукупний розмір заборгованості становить - 35 078 грн. 71 коп. (а.с. 7). Позивач у позовній заяві зазначив, що починаючи з вересня 2020 року ним було сплачено 14 600 грн. 00 коп., надалі він сплачував аліменти, щомісячно наростала заборгованість, яку він в силу поважних обставин, не мав змоги сплати повністю. Враховуючи можливість доходу своєї сім`ї, він сплачував аліменти в розмірі 2600 грн. Останній платіж, було здійснено плата за вересень 2021 року в розмірі - 3 000 грн. Позивач більшу суму на утримання дітей не має можливості сплачувати. Наразі у позивача змінився матеріальний та сімейний стан, він уклав новий шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від даного шлюбу народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до довідки про склад сім`ї (а.с. 10) позивач проживає із дружиною та сином. Дружина має інвалідність, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с. 12). 11.10.2021 було пройдено амбулаторне обстеження в клініці інституту, де встановлено діагноз, при якому рекомендовано ампутація кінцівки на рівні нижньої третини правого стегна в плановому порядку, що підтверджується консультативним заключенням (а.с. 13). Відповідно, наразі потрібні кошти на здійснення такої операції та подальшого лікування. Син позивача є малолітнім. Створена сім`я, також потребує матеріального забезпечення. Позивач офіційно не працює, їздив на заробітки за кордон. Основний дохід його сім`ї, це пенсія дружини та виплата на дитину. Позивач у позові також зазначає, що придбання необхідного набору продуктів харчування та непродовольчих товарів, отримання послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб, все це необхідно для його сім`ї, яка перебуває на його забезпеченні. Позивач не відмовляється від сплати аліментів на утримання дітей, розуміє свій обов`язок перед ними, однак згоден сплачувати на утримання спільних із відповідачем дітей 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи наведене, у зв`язку із погіршенням матеріального становища, позивач просить суд зменшити розмір аліментів. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд змінити розмір аліментів визначених за вищевказаним судовим рішенням в сторону зменшення, вказуючи, що з часу ухвалення цього рішення у нього відбулись зміни в сімейному та матеріальному стані.

Зі змісту ч. 1 ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим з припису ч. 2 ст. 181 СК України випливає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення

Суд аналізуючи вищезазначені норми матеріального права, вважає що право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків, з яким проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, особистим та індивідуальним, як матері так і батька. Також, при вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 у справі №711/8561/16, відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому із значним погіршенням матеріального становища батька, може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Судом встановлено, що у позивача змінився матеріальний та сімейний стан, а саме він уклав новий шлюб від якого народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина має інвалідність, що підтверджується відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи. Наразі позивач офіційно не працює, а основним доходом його сім`ї є пенсія дружини та виплати на дитину. Тому вказує у позові, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти, які стягуються державною виконавчою службою за рішенням суду від 09.01.2020.

Аналізуючи надані позивачем докази, судом встановлено, що матеріали додані до позову підтверджують факт зміни сімейного стану позивача, у той же час на підтвердження факту погіршення його матеріального стану до позову позивачем не надано належних доказів.

При цьому, суд враховує, що позивач є особою працездатного віку, відсутні протипоказання до роботи за його станом здоров`я, отож він спроможний та в силу діючого законодавства зобов`язаний надавати утримання їх спільним із відповідачем неповнолітнім дітям.

Інших належних та допустимих доказів, які б були підставою для зміни розміру аліментів визначених за рішенням суду, до матеріалів справи не додано сторонами цього спору.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про зміну розміру аліментів, які стягуються за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 09.01.2020 у цивільній справі №136/1503/19 з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), щомісячно починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, - на 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП -НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про зміну (зменшення) розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО