Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4139/15-ц
Провадження 4-с/711/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Решетняк Віктора Анатолійовича про визнання неправомірною та скасування постанови від 23 липня 2020 року, про визнання неправомірною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, боржник по справі ОСОБА_2 ,-

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси зі скаргою до в.о. начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Решетняк Віктора Анатолійовича про визнання неправомірною та скасування постанови від 23 липня 2020 року, про визнання неправомірною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, боржник по справі ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.08.2017 у цивільній справі № 711/4139/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та 3% річних позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 315765грн., 3% річних в сумі 5891грн., судові витрати в сумі 243,60грн., а всього 321899,60грн.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2018 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.08.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08.05.2019 рішення суду першої інстанції від 02.08.2017 та ухвалу апеляційного суду від 21.03.2018.

На виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.08.2017, 18.10.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 24.10.2017 відкрито виконавче провадження № 54969013 з виконання виконавчого листа № 711/4139/15-к, виданого 18.10.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 321899,60грн.

Постановою головного державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 10 січня 2018 року виконавче провадження №54969013 разом з іншими виконавчими провадженнями об`єднано у зведене виконавче провадження № 55497367.

Отже, на виконанні Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 55497367, до складу якого входить виконавче провадження № 54969013 з виконання виконавчого листа № 711/4139/15-ц, виданого 18 жовтня 2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 321899,60грн.

Відповідно до листа Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) № 39276 від 26 травня 2020, станом на 26.05.2020 заборгованість по зазначеному виконавчому провадженню становить 321899,60грн., оскільки боржником не вживаються заходи щодо сплати заборгованості.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2016 у справі № 711/303/16 подання Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 задоволено та оголошено останнього у розшук.

Скаржник вказує, що виконання вказаної вище ухвали суду від 03.03.2016 доручено працівникам ГУНП в Черкаській області.

22.05.2020 скаржник звернувся до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області та до прокуратури Черкаської області із запитом щодо інформації стосовно виконання ухвали суду від 03.03.206 про розшук боржника ОСОБА_2 .

Однак листом № 8195/46-2020 від 11.06.2020 Черкаський ВП ГУНП в Черкаській області повідомив його про те, що розшук боржника ОСОБА_2 не можливий, оскільки працівниками Придніпровського ВДВС не було надано акту державного виконавця про неможливість стягнення боргу, копії виконавчого листа, фотокартки, які обов`язково мають додаватися до ухвали суду, що передбачено наказом МВС України від 27.08.2008р. №408, зареєстрованим у МЮУ 05.11.2008 за №1078/15769 «Про затвердження порядку розшуку боржників». У разі надходження повного пакету документів для оголошення у розшук боржника ОСОБА_2 буде прийнято рішення для заведення розшукової справи та оголошення в державний розшук.

Отже, з огляду на викладене, скаржник вважає, що державними виконавцями Назаренко Є.І. та Дьо Л,С., які вели виконавче провадження № 54969013, що входить у зведене виконавче провадження №55497367 та мали, в свою чергу вживати передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання рішення, а також неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов`язків, ними було завдано істотної шкоди інтересам скаржника, оскільки заборгованість не було погашено, а місцезнаходження боржника ОСОБА_2 невідоме.

01.07.2020 ОСОБА_3 подав скаргу на бездіяльність державних виконавців Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) на ім`я начальника даного відділу ДВС Трохименка Ю.В.

Постановою в.о. начальника Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Решетняка В.А. від 23.07.2020 скаргу ОСОБА_1 від 01.07.2020 на бездіяльність державних виконавців при здійсненні виконавчого провадження № 54969013 залишено без задоволення, дії державних виконавців визнано такими, що вчиненні відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Скаржник вказує, що підставою для залишення скарги без задоволення, стало наступне: «Перевіркою встановлено, що 29.03.2016 Черкаським ВП ГУНП в Черкаській області повернуто до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) на доопрацювання ухвали про розшук боржника, яка отримана ним безпосередньо від Придніпровського районного суду м. Черкаси, однак повідомлення про повернення для доопрацювання ухвали суду, що направлялася супровідним листом від 06.04.2016 №7988 від Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області не надходило».

Також у вказаній вище постанові зазначено, що 23.07.2020 за вих.. № 49555 до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повторно направлено пакет документів про оголошення розшуку боржника на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2016р. у справі №711/303/16-ц.

Проте, вказану постанову скаржник вважаю такою, що порушує його права, а тому звернувся до суду з даною скаргою в якій, зокрема, просив:

-Визнати неправомірною та скасувати постанову в.о. начальника Придніпровськгго ВДВС у м. Черкаси Центрального МУМЮ (м. Київ) Решетняка В.А. від 23.07.2020;

-Визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. та Дьо Л.С. в частині не направлення до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повного пакету документів, необхідного для заведення розшукової справи по ОСОБА_2 та в частині не вчинення дій, спрямованих на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2016 року у справі №711/303/16, якою оголошено в розшук ОСОБА_2 ;

-Зобов`язати Придніпровський ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Придніпровського ВДВС Центрального МУ МЮ (м. Київ), яка подана на ім`я начальника даного відділу ОСОБА_4 01.07.2020 року;

-Зобов`язати начальника Придніпровський ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) притягнути до дисциплінарної відповідальності державних виконавців Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за неналежне виконання своїх службових обов`язків.

Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року вказану скаргу прийнято у провадження судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчика Р.В. Призначено судове засідання з розгляду даної скарги.

15.10.2020 від Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) надійшли пояснення по суті скарги. З даних пояснень вбачається, що згідно матеріалів виконавчого провадження встановлено, що 10.02.2016 головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ Покришкою В.М. до Придніпровського районного суду м. Черкаси направлено подання про оголошення у розшук боржника ОСОБА_2 в межах виконання виконавчого провадження № 55497367. Ухвалою суду від 03.03.2016 № 6/711/31/16 подання державного виконавця задоволено, та 22.03.2016 отримано дану ухвалу відділом ДВС, що підтверджується вхідним штампом за вхідним № 1853. Супровідним листом від 06.04.2016 №7988/08-03-32 до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області державним виконавцем Покришкою В.М. направлено 2 екземпляра ухвали та пакет документів необхідних для здійснення розшукових дій.

В той же час, до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Придніпровським районним судом м. Черкаси було направлено ухвалу суд увід 03.03.2016. До відділу поліції ця ухвала надійшла 21.03.2020, що підтверджується вхідним штампом за вхідним № 437. Проте, відділом поліції її було повернуто на адресу органу ДВС супровідним листом від 29.03.2016 № 3686/46/04-2016 на доопрацювання.

Отже, відділ ДВС вказує, що мова йдеться про різні пакети документів, оскільки підстави відмови в прийнятті до виконанн6я ухвали про розшук боржника, що надійшла безпосередньо із суду датуються 29.03.2016 і надійшла до органу ДВС 13.04.2016, а пакет документів, що направлений органом ДВС датується 06.04.2016, тобто будь-якої інформації з приводу не прийняття до виконання саме матеріалів ДВС від Черкаськгго ВП не надходило. З огляду на зазначене, просили відмовити в задоволенні скарги.

07.04.2021 від представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Прядки В.М. надійшло клопотання щодо врахування додаткових витрат понесених скаржником на правничу допомогу та відшкодування її за рахунок особи, дії якої оскаржуються.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Прядка В.М., доводи скарги підтримав та просив її задовольнити. Також просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат.

Державний виконавець Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Дьо Л.С. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, з огляду на обставини викладені у наданих органом ДВС письмових поясненнях та доданих до них доказів. Окремо зазначила, що державним виконавцем Покришкою В.М. 06.04.2016 було направлено до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повний пакет документів, необхідний для організації розшуку боржника та виконання ухвали суду від 03.03.2016.

Заінтересована особа начальник Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Трохименко Ю.В. в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Боржник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив.

В судове засідання представник боржника ОСОБА_7 адвокат Новік В.І. також не з`явився. Про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ст.450 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та у відсутність стягувача, боржника та державного виконавця.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.08.2017 у цивільній справі № 711/4139/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та 3% річних позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 315765грн., 3% річних в сумі 5891грн., судові витрати в сумі 243,60грн., а всього 321899,60грн.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2018 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.08.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08.05.2019 рішення суду першої інстанції від 02.08.2017 та ухвалу апеляційного суду від 21.03.2018.

На виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.08.2017, 18.10.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 24.10.2017 відкрито виконавче провадження № 54969013 з виконання виконавчого листа № 711/4139/15-к, виданого 18.10.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 321899,60грн.

Постановою головного державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 10 січня 2018 року виконавче провадження №54969013 разом з іншими виконавчими провадженнями об`єднано у зведене виконавче провадження № 55497367

Зазначені обставини визнаються сторонами, а тому відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування у судовому засіданні.

Таким чином, на виконанні Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 55497367, до складу якого входить виконавче провадження № 54969013 з виконання виконавчого листа № 711/4139/15-ц, виданого 18 жовтня 2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 321899,60грн.

Відповідно до листа Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) № 39276 від 26 травня 2020, станом на 26.05.2020 заборгованість по зазначеному виконавчому провадженню становить 321899,60грн., оскільки боржником не вживаються заходи щодо сплати заборгованості (а..с 7).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2016 у справі № 711/303/16 подання Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 задоволено та оголошено останнього у розшук (а.с. 8-9, 20-21). Виконання вказаної вище ухвали суду від 03.03.2016 доручено працівникам ГУНП в Черкаській області.

22.05.2020 скаржник звернувся до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області та до прокуратури Черкаської області із запитом щодо інформації стосовно виконання ухвали суду від 03.03.206 про розшук боржника ОСОБА_2 (а.с. 10, 11).

Листом № 8195/46-2020 від 11.06.2020 Черкаський ВП ГУНП в Черкаській області повідомив ОСОБА_1 про те, що розшук боржника ОСОБА_2 не можливий, оскільки працівниками Придніпровського ВДВС не було надано акту державного виконавця про неможливість стягнення боргу, копії виконавчого листа, фотокартки, які обов`язково мають додаватися до ухвали суду, що передбачено наказом МВС України від 27.08.2008р. №408, зареєстрованим у МЮУ 05.11.2008 за №1078/15769 «Про затвердження порядку розшуку боржників». У разі надходження повного пакету документів для оголошення у розшук боржника ОСОБА_2 буде прийнято рішення для заведення розшукової справи та оголошення в державний розшук (а.с. 12).

З огляду на викладене, скаржник вважав, що державними виконавцями Назаренко Є.І. та Дьо Л.С., які вели виконавче провадження № 54969013, що входить у зведене виконавче провадження №55497367 та мали, в свою чергу вживати передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання рішення, а також неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов`язків, ними було завдано істотної шкоди інтересам скаржника, оскільки заборгованість не було погашено, а місцезнаходження боржника ОСОБА_2 невідоме.

01.07.2020 ОСОБА_3 подав скаргу на бездіяльність державних виконавців Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) на ім`я начальника даного відділу ДВС Трохименка Ю.В. (а.с. 13-14).

Постановою в.о. начальника Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Решетняка В.А. від 23.07.2020 скаргу ОСОБА_1 від 01.07.2020 на бездіяльність державних виконавців при здійсненні виконавчого провадження № 54969013 залишено без задоволення, дії державних виконавців визнано такими, що вчиненні відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 15-16).

Із змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для залишення скарги без задоволення, стало наступне: «Перевіркою встановлено, що 29.03.2016 Черкаським ВП ГУНП в Черкаській області повернуто до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) на доопрацювання ухвали про розшук боржника, яка отримана ним безпосередньо від Придніпровського районного суду м. Черкаси, однак повідомлення про повернення для доопрацювання ухвали суду, що направлялася супровідним листом від 06.04.2016 №7988 від Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області не надходило».

Також у вказаній вище постанові зазначено, що 23.07.2020 за вих.. № 49555 до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повторно направлено пакет документів про оголошення розшуку боржника на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2016р. у справі №711/303/16-ц.

Звертаючись до суду з даною скаргою, скаржник вказує, що державними виконавцями Назаренко Є.І. та Дьо Л.С. було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що в свою чергу призвело до невиконання рішення суду.

Отже, судом встановлено що спірні правовідносини у справі виникли з приводу дій державних виконавців щодо неналежного виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 54969013, яке з іншими виконавчими провадженнями було об`єднане у зведене виконавче провадження № 55497367.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч.2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»). Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом (ч.2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 цієї статті передбачено обсяг прав державний виконавець у процесі виконавчого провадження.

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, п.п.3, 7, 14, 19, 21 ч.3, ч.5 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: - з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; - викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; - у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; - отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних

Відповідно до положень ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 28.12.2015 чинній на момент виконання ухвали суду про оголошення боржника у розшук) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

З наданих Придніпровським відділом ДВС доказів як на підставу заперечення проти задоволення скарги, судом встановлено, що головний державний виконавець Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із поданням про оголошення у розшук боржника ОСОБА_2 від 10.02.2016р. за вих.. № 2862-ДВ-11 (а.с. 33).

За результатами розгляду вказаного вище подання, Придніпровським районним судом м. Черкаси було постановлено ухвалу про оголошення у розшук боржника ОСОБА_2 , яку відповідно до супровідного листа від 09.03.2016 за вих.. № 711/303/14-ц/3120/2016 було направлено на адресу Придніпровського відділу ДВС та отримання ним 21.03.2016, про що свідчить штам вхідної кореспонденції (а.с. 33 зв.).

Крім того, Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалу суду від 03.03.2016 також було скеровано для виконання до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області супровідним листом від 09.03.2016 за вих. №711/303/14-ц/3120/2016 (а.с. 34). Як вбачається із штампу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, вказану ухвалу суду адресатом було отримано 21.03.2016 та зареєстровано за вх..№ 437у/с (а.с. 34).

В той же час, як вбачається з листа Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 29.03.2016 № 3686/46/04-2016 адресованого в.о. начальнику Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ Тимощуку В.В., Черкаським відділом поліції було повернуто до відділу ДВС для доопрацювання ухвалу про оголошення в розшук боржника ОСОБА_2 . Таокж одночасно нагадали, що розшукові справи відносно вказаної категорії осіб заводяться за наявності акта державного виконавця про неможливість стягнення боргу, копії виконавчого листа, які обов`язково мають додаватися до ухвали суду, як то передбачено наказом МВС України від 27.08.2008 року № 408, зареєстрованого в МУЮ 05.11.2008р. за № 1078/15769 «Про затвердження порядку розшуку боржників». (а.с. 34 зв.). Вказаний лист відділом ДВС було отримано 13.04.2016, про що свідчить відповідний штемпель вхідної кореспонденції ( вхідний номер 2448/08-03-11 від 13.04.2016).

За вих. №7988/08-03-32 від 06.04.2016 на адресу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області за підписом в.о. начальником Придніпровського відділу ДВС Тимощук В.В., державним виконавцем Покришкою В.М. було направлено дві ухвали по справі №711/303/14-ц від 03.03.2016 Придніпровського районного суду м. Черкаси про оголошення в розшук ОСОБА_2 до виконання (а.с. 35).

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що із змісту вказаного вище супровідного листа не вбачається, що державним виконавцем було скеровано на адресу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повний пакет документів необхідний задля заведення розшукової справи відносно ОСОБА_2 , оскільки із тексту вказаного супровідного листа вбачається, що державним виконавцем було направлено адресату тільки дві копії ухвали суду від 03.03.2016р. Також у вказаному супровідному листі відсутні будь які відомості щодо додатків до нього (не вказано які саме документи надсилаються та на якій кількості аркушів).

З огляду з викладеного вище, суд не може погодитись із позицією відділу ДВС щодо направлення ними 06.04.2016 повного пакету документів до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, оскільки зазначене не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

В той же час, суд погоджується із доводами відділу ДВС щодо того, що лист Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 29.03.2016 № 3686/46/04-2016 адресований в.о. начальнику Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ Тимощуку В.В. яким було направлено ухвалу суду від 03.03.2016 на доопрацювання, стосувався саме тієї ухвали суду від 03.03.2016 яку було направлено Придніпровським районним судом м. Черкаси 09.03.2016 за вих.. №711/303/14-ц/3120/2016 (а.с. 34), з огляду на те, що вказаний лист був скерований 29.03.2016, а державним виконавцем ухвала суду від 03.03.2016 була направлена на виконання тільки 06.04.2016р.

За вимогами статтей 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіривши надані суду докази, суд приходить до переконання, що державним виконавцем Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ Покришкою В.М. до органів МВС разом з ухвалою суду від 03.03.2016р. не було скеровано повного пакету документів необхідного задля заведення розшукової справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Як вже було встановлено в судовому засіданні, 01.07.2020 ОСОБА_3 подав скаргу на бездіяльність державних виконавців Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) на ім`я начальника даного відділу ДВС Трохименка Ю.В. Проте, постановою в.о. начальника Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Решетняка В.А. від 23.07.2020 скаргу ОСОБА_1 від 01.07.2020 на бездіяльність державних виконавців при здійсненні виконавчого провадження № 54969013 залишено без задоволення, дії державних виконавців визнано такими, що вчиненні відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з тим, з огляду на обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вимога скаржника про визнання не правомірною та скасування постанови в.о. начальника Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Решетняка В.А. від 23.07.2020 підлягає до задоволення, з огляду на те, що під час її винесення начальником відділу не було досліджено та встановлення всіх об`єктивних обставин, а саме те, що фактично в матеріалах виконавчого провадження відсутнє підтвердження направлення до органів ДВС повного пакету документів необхідного задля заведення розшукової справи. Також, державними виконавцями в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не було здійснено жодних заходів задля з`ясування обставин щодо ходу виконання ухвали суду від 03.03.2016р. з моменту її направлення та до моменту звернення скаржника із скаргою на дії державних виконавців (01.07.2020).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. (ст. 447 ЦПК України).

Згідно ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Будь-яких відомостей про належне виконання ухвали суду від 03.03.2016 суду не надано. Також, не надано копію виконавчого провадження для його огляду та долучення до матеріалів справи, яка витребовувалась судом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, а саме в частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови в.о. начальника Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Решетняка В.А. від 23.07.2020 та зобов`язання Придніпровський ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Придніпровського ВДВС Центрального МУ МЮ (м. Київ), яка подана на ім`я начальника даного відділу Трохименка Ю.В. 01.07.2020 року.

В той же час, слід вказати, що вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність державних виконавців Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. та Дьо Л.С. в частині не направлення до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повного пакету документів, необхідного для заведення розшукової справи по ОСОБА_2 та в частині не вчинення дій, спрямованих на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2016 року у справі №711/303/16, якою оголошено в розшук ОСОБА_2 слід відмовити, з огляду на те, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме вказані державні виконавці вчинили вказані неправомірні дії. Окремо слід звернути увагу, що 06.04.2016р. саме державним виконавцем Покришкою В.М. було направлено до органів МВС не повний пакет документів необхідний задля заведення справи про розшук боржника ОСОБА_2 . Крім того, з огляду на те, що в судове засідання так і не було надано матеріалів зведеного виконавчого провадження № 55497367, то у суду була відсутня можливість встановити факт протиправної бездіяльності, на яку посилається скаржник, вчиненої саме державними виконавцями Назаренко Є.І. та Дьо Л.С.

Також суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання начальника Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) притягнути до дисциплінарної відповідальності державних виконавців Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. та ОСОБА_6 за неналежне виконання своїх службових обов`язків, з огляду на те, що вказана позовна вимога не входить до компетенції суду, з огляду на положення ст. 451 ЦПК України.

На підставі ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Законом України «Про судовий збір» (станом на 14.09.2020) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

З огляду на викладене, витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Зі сторонами відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу не надходило.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року,«Гімайдуліна і інші проти України»(пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші.

У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №910/4515/18.

Судом досліджений договір про надання правничої допомоги № 13/18 (витяг) про надання послуг від 13 лютого 2018 року, що укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Прядкою В.М. (а.с. 114), угода про вартість послуг за надання правової (професійної правничої ) допомоги (додаток до Договору про надання послуг № 13/18 від 13.02.2018), акт приймання-передачі наданих послуг згідно Договору про надання послуг №13/18 від 13.02.2018 від 06.04.2021 (а.с. 116), з якого вбачається,що адвокатом Прядкою В.М. було надано клієнту ОСОБА_1 юридичних послуг на загальну суму 6000,0грн., яка складається з наступного:

-Формування правової позиції, надання консультації 02.09.2020 500,0грн.;

-Написання скарги на постанову в.о. начальника Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ) Решетняка В.А. від 23.07.2020 1000,0грн.;

-Участь у судовому засіданні 12.11.2020 1000,0грн.;

-Участь у судовому засіданні 21.12.2020 1000,0грн.;

-Участь у судовому засіданні 02.02.2021 1000,0грн.;

-Участь у судовому засіданні 08.04.2021 1000,0грн..

Крім того, судом було досліджено детальний опис робіт (наданих послуг), який також містить зміст вказаних вище видів робіт та їх вартості (а.с. 117), та квитанцію до прибуткового ордеру №4 від 06.04.2021р. про сплату ОСОБА_8 6000,0грн. адвокату Прадці В.М. за надані ним юридичні послуги по договору №13/18 від 13.02.2018 у справі №711/4139/15-ц (а.с. 118).

Разом з тим, слід зазначити, що судове засідання призначене на 12.11.2020 не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному (а.с. 69).

Крім того, в судове засідання призначене на 21.12.2020 адвокат Прядка В.М. не з`явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 76). Також, судове засідання призначене на 08.04.2021 не фіксувалося у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, оскільки сторони в судове засідання не з`явились.

Таким чином, судом не знайдено будь-якого підтвердження про надання адвокатом Прядкою В.М. юридичних послуг скаржнику у судових засіданнях, що мали відбутися за його участю 12.11.2020, 21.12.2020 та 08.04.2021. Отже, судові витрати понесені скаржником в розмірі 6000,0грн. слід зменшити на 3000,0грн.

В той же час, слід врахувати, що вимоги скарги були задоволені частково, а саме в частині 50% від всіх заявлених вимог.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, якою визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,0грн., що є 50% від задоволених вимог та фактично підтвердженими витратами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447, 450, 451 ЦПК України, -

вирішив:

Скаргу ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Решетняк Віктора Анатолійовича про визнання неправомірною та скасування постанови від 23 липня 2020 року, про визнання неправомірною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, боржник по справі ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову в.о. начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Решетняка Віктора Анатолійовича від 23 липня 2020 року винесену у зведеному виконавчому провадженні №55497367.

Зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), яка подана ним 01 липня 2020 на ім`я начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Трохименка Юрія Валерійовича.

Стягнути з Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (адреса: проспект Хіміків, 50, м. Черкаси, 18028, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,0грн.

В задоволені решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р. В. Демчик