20.01.2022 Єдиний унікальний номер 758/8852/21
Єдиний унікальний номер судової справи: 758/8852/2021
Номер провадження: 2/205/537/2022
20 січня 2022 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової (Маржини) Аліни Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової (Маржини) Аліни Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.11.2019 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою (Маржини) Аліною Анатоліївною, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», було вчинено виконавчий напис № 7945, яким було запропоновано стягнути із позивача заборгованість за Кредитним договором № 782/4222ВСLKB12 від 12.05.2016 року на загальну 45 271 грн. 91 коп.,а 22.01.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною було відкрито виконавче провадження ВП № 61037831, про що винесено відповідну постанову. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса є вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, стягнення за таким виконавчим документом стосується спірної заборгованості, а тому є достатні правові підстави для звернення до суду із вказаним позовом.
У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22.11.2019 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою (Маржини) Аліною Анатоліївною, реєстровий номер № 7945, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» за Кредитним договором № 782/4222ВСLKB12 від 12.05.2016 року.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві позивач зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової (Маржини) Аліни Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», у підготовче судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від таких учасників справи до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 01.10.2021 року вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою (Маржиною) Аліною Анатоліївною зареєстрованого в реєстрі за № 7945 від 22.11.2019 року, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 782/4222BCLKB24K12 від 12.05.2016 року.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явивилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 12.05.2016 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» у простій письмовій формі було укладено кредитний договір № 782/4222ВСLKB12.
Матеріалами справи підтверджено, що 22.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» було укладено договір № 147 про відступлення прав вимоги за кредитним договором. Згідно умов вказаного договору Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», як новий кредитор, набуло права вимоги за вказаним Кредитним договором № 782/4222ВСLKB12 від 12.05.2016 року до ОСОБА_1 .
Матеріалами справи також підтверджено, що 22.11.2019 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою (Маржини) Аліною Анатоліївною за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» було вчинено виконавчий напис № 7945, відповідно до якого було запропоновано стягнути грошові кошти з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 782/4222ВСLKB12 від 12.05.2016 року за період з 22.03.2018 року по 05.11.2019 року у загальному розмірі 45 271 грн. 91 коп., що складається із суми заборгованості у розмірі 44 621 грн. 91 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 13 662 грн. 84 коп., прострочена заборгованість за комісією у розмірі 71 грн. 49 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 2 055 грн. 16 коп.,строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1 444 грн. 86 коп., строкова заборгованість за комісією у розмірі 240 грн. 29 коп., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 27 147 грн. 27 коп. та плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн. 00 коп.
Матеріалами справи також підтверджено, що 22.01.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. було відкрито виконавче провадження ВП № 61037831 з примусового виконання вказаного виконавчого напису, про що винесено відповідну постанову.
Оскільки позивач наголошує на тому, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням процедури його вчинення, та таким виконавчим документом стягнута заборгованість, яка не є безспірною, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Щодо позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд виходив із наступного.
За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
В даному випадку ані приватний нотаріус, ані відповідач не надали матеріалів на підставі яких він вчинив виконавчий напис, а тому суд позбавлений можливості встановити, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано виписку по рахунку позивача та він міг встановити безспірність заборгованості.
Крім того, відповідач не надав суду копії договору на підставі якого до нього перейшло право вимоги, а тому суд позбавлений можливості встановити, що до відповідача перейшло право вимоги за договором за яким було вчинено виконавчий напис.
Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.
На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).
Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Суду не надано первинних документів, оформлених відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тому суд позбавлений можливості перевірити суму нарахованої заборгованості, враховуючи що позивач заперечує вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості.
Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964).
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
З матеріалів справи вбачається, що договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, а тому суд вважає, що з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин наявні правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС КЦС від 15.04.2020 р. по справі № 158/2157/17.
Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Щодо позовних вимог по поверненню позивачу коштів, стягнутих за виконавчим написом, суд виходив із наступного.
Однак, після ухваленого судом рішення правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі (на виконання виконавчого напису) перестали існувати.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року в справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року в справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року в справі № 904/2444/18.
Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 року в справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 року в справі № 6-100цс15.
У даному випадку правовою підставою набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Разом із тим, за рішенням суду виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від ОСОБА_1 відпала, і вказані кошти у сумі 17 028 грн. 95 коп. підлягають поверненню позивачу.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 816 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1251, 1252, 1269 ЦК України, ст. ст. 4,5, 81, 82, 90, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 315 ЦПК України, суд,-
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової (Маржини) Аліни Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити в повному обсязі.
2. Визнати виконавчий напис Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової (Маржини) Аліни Анатоліївни, реєстровий номер № 7945, яким запропоновано стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 782/4222ВСLKB12 від 12.05.2016 року за період з 22.03.2018 року по 05.11.2010 року у загальному розмірі 45 271 грн. 91 коп., що складається із суми заборгованості у розмірі 44 621 грн. 91 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 13 662 грн. 84 коп., прострочена заборгованість за комісією у розмірі 71 грн. 49 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 2 055 грн. 16 коп.,строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1 444 грн. 86 коп., строкова заборгованість за комісією у розмірі 240 грн. 29 коп., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 27 147 грн. 27 коп. та плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Д.В. Мовчан