Справа № 559/584/22
Провадження № 2-о/559/42/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Кобзаренко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за заявою адвоката Корнієнко Андрія Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника.

Адвокат Корнієнко А.А. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі, ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сімферополь, Україна. Документ, що підтверджує факт народження дитини свідоцтво про народження, видане на непідконтрольній території. Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини згідно законодавства України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Представник заявників просить розглядати справу без їх участі на підставі наданих документів, про що зазначено в заяві (а.с.3). Заінтересована особа належно повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду із заявами чи клопотаннями не зверталась (а.с.19), неявка не перешкоджає розгляду заяви.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянами України, що підтверджується сукупністю документів: копієї паспортів громадян України № НОМЕР_1 , довідками про записи в Єдиному державному демографічному реєстрі, та РНОКПП, запитом на паспорт для виїзду за кордон (а.с.7-13, 17). Свідоцтво про їх шлюб і зміну імені жінки судом не береться до уваги, оскільки на тимчасово окупованій території АР Крим діє особливий правовий режим, згідно з яким всі органи влади створені країною-окупантом та ухвалені ними рішення визнаються нелегітимними та незаконними.

Враховуючи "намібійські винятки", суд бере до уваги лише свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане органом окупаційної влади, в якому зазначено батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання є ОСОБА_5 (а.с. 16).

Таким чином, досліджені судом докази підтверджують родинний зв`язок між заявниками та дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження якого не відповідає встановленому зразку в Україні.

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Вимогами п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про становлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації факту народження дитини в даному випадку є рішення суду.

Відповідно до ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

В силу положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Відповідно ст.9 вказаного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Згідно зі ст.18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року, за змістом якої документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Дослідивши докази, суд робить висновок, що заяву необхідно задовольнити. Родинний зв`язок між заявниками та ОСОБА_3 , народженим ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявний. Факт народження дитини на тимчасово окупованій території може бути зареєстрований лише на підставі рішення суду. Метою встановлення факту необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Інформація про народження громадянина України має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану в Україні.

Згідно п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 293, 317, 430 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Законом України «Про громадянство України», суд -

В И Р І Ш И В:

заяву задовольнити:

1) встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сімферополь, АРК, Україна,

2) встановити дані про його батьків: мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Рішення суду є підставою для державної реєстрації факту народження дитини.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявники: 1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

2. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ,

Представник заявників: Корнієнко Андрій Андрійович, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серія КС №7068/10 від 19.10.2018, адреса для листування: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заінтересована особа: Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , місцезнаходження: вул. Мирогощанська, 52, м. Дубно Рівненська область, електронна пошта: .

Суддя Жуковська О.Ю.