Справа № 606/91/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Теребовлянської міської ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкова Надія Федорівна про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Теребовлянської міської ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф. про визнання права власності на 1/2 домоволодіння (житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарськими будівлями та спорудами), що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 4 членів: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , головою якого була ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу ОСОБА_1 все належне їй майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, в тому числі і на належну частку житлового будинку, яку прийняла позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, однак не може оформити спадкові права у з"язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнали.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської областів судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф. у підготовче судове засідання не з"явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 29.12.2021 року №09-04/13/196, про те що господарство по АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного двору та станом на 15.04.1991 року, членами якого є: голова двору - ОСОБА_5 ; донька - ОСОБА_1 , внук - ОСОБА_3 , внук- ОСОБА_4 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем Довгенської сільської ради від 18.01.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №1, ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_1 усе належне їй майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Довгенською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області 02.02.2010 року, актовий запис №3.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належну їй частку житлового будинку.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф. від 01.05.2020 року №505/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за заповітом, у з"язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, а право власності зареєстровано за колгоспним двором, що складається з чотирьох членів, головою якого була ОСОБА_5 . Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф. від 01.05.2020 року №505/02-31, у справах нотаріуса заведена спадкова справа №18-2010 від 31.07.2010 року, відомостей про спадкоємців, що мають право на обов"язкову частку у спадщині що передбачено ст. 1241 ЦКУ у нотаріуса немає.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1233ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як вбачаєтьсяз вимогч.1ст.1235ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 слід визнати право власності на 1/2 домоволодіння (житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарськими будівлями та спорудами), що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 328, 392 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Теребовлянської міської ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкова Надія Федорівна про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 домоволодіння (житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарськими будівлями та спорудами), що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка