Справа № 948/116/22
Провадження № 2-н/948/28/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2022 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу

в с т а н о в и л а :

у березні 2022 року АТ «Полтавагаз» звернулося до суду зі вказаною заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 2696,81 грн та сплачений судовий збір в розмірі 248,10 грн.

Під час вирішення питання про видачу судового наказу встановлено наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, в тому числі документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Згідно з п.п. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подачу до суду заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 вищевказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року становить 2481 грн.

Тобто сума судового збору, яку потрібно сплатити заявнику, становить 248,10 грн.

Як убачається з доданих до заяви документів заявником надано два платіжних доручення про сплату суми судового збору, зокрема:

- № 241 від 13.01.2021 р. на суму 227,00 грн;

- №551 від 12.01.2022 р. на суму 21,10 грн.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

З огляду на зазначене суд, здійснивши перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, шляхом використання спеціальних функцій в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3» встановив, що сплачений позивачем судовий збір відповідно до платіжного доручення №551 від 12.01.2022 р. на суму 21,10 грн зарахований до спеціального фонду державного бюджету України.

Разом з цим, як убачається зі службової записки старшого секретаря суду Пиляй В.С. від 14.03.2022, при реєстрації даної заяви, а саме, при внесені відомостей в програму АСДС КП «Д-3» про сплату судового збору, нею було виявлено, що за квитанцією № 241 від 13.01.2021 р. такий номер платіжного документа вже був внесений в поточну справу та даний запис буде ідентифікований як окрема позовна вимога, та не буде встановлено ознаку «Враховано раніше».

Крім того, у службовій записці зазначено, що при перевірці було виявлено, що зазначена квитанція була приєднана до справи, раніше зареєстрованої в програмі АСДС КП «Д-3». Номер справи, до якої була раніше приєднана квитанція, ідентифікувати не можливо, оскільки згідно з казначейською випискою по даній квитанції № 241 від 13.01.2021 в графі «Призначення платежу» зазначено «Судовий збір для подачі заяви про видачу судового наказу АТ Полтавагаз, Машівський районний суд Полтавської області» без відображення прізвища, ім`я, по батькові особи боржника, стосовно якого подається заява.

Отже, враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що сплачена заявником сума судового збору зарахована до державного бюджету тільки у розмірі 21,10 грн за платіжним дорученням №551 від 12.01.2022 р., інше платіжне доручення № 241 від 13 січня 2021 року на суму 227,00 грн не є належним доказом сплати судового збору у даній справі і не може бути взяте до уваги, що свідчить про те, що судовий збір сплачено не в повному обсязі, а тому заявником всупереч вимог п.1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України не надано суду документ на підтвердження сплати судового збору.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи те, що заявником не були дотримані норми ст. 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України

у х в а л и л а :

відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.В.Кравець