ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3608/22 Справа № 213/3991/21 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 213/3991/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року, яке ухвалено суддею Поповим В.В. у місті Кривому РозіДніпропетровської області та повне судове рішення складено 14 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (надалі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 24.01.2020 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» договір № 693432145, у формі електронного документу з використанням електронного підпису, і отримав на свою банківську карту кредит у сумі 11125,00 грн., строком на 28 днів, але свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому має заборгованість у загальному розмірі 29752,26 грн.

У зв`язку з передачею первісним кредитором права грошової вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», та настпуною передачею останнім права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ця фінасова установа просить стягнути з відповідача заборгованість в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 693432145 від 24.01.2020 року у розмірі 29752 грн. 26 коп., в тому числі: заборгованість по кредиту - 11124 грн. 90 коп., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 18627 грн. 36 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 2 270,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору та 2 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, недоведеність обставин справи та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повідомив належним чином відповідача ОСОБА_1 про час та місце судового засідання, чим позбавив останнього права на захист. Зауважує, що ТОВ «Таліон-Плюс» набув права вимоги за Кредитним договором № 693432145 від 24.01.2020 року на підставі Договору факторингу від 28.11.2018 року, тобто за 1 рік та 2 місяці до того, як цей кредитний договір було укладено, а тому ТОВ «Таліон-Плюс» не міг відступити прав вимоги за цим Договором новому кредитору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Не погоджується відповідач й з розміром заборгованості за кредитом, яка стягнута з нього судовим рішення. Адже строк кредитування закінчився 21.02.2020 року, й сума заборгованості за відсотками не може перевищувати 2 024,68 грн. Крім того, зауважує на тому, що ним частково погашено заборгованість за кредитом, у розмірі 4 774,33 грн., в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса, який було згодом визнано таким, що не підлягає виконанню, й ці обставини повинні бути враховані при визначенні розміру заборгованості за кредитом.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24.01.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №693432145, за яким позичальник отримав на свою банківську карту № НОМЕР_1 кредит у сумі 11125,00 грн., строком на 28 днів, зі сплатою 0,65 % за дисконтною процентною ставкою від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Згідно з додатковою угодою від 24.02.2020 року сторони дійшли згоди про продовження строку, на який було надано кредит за Договором №693432145 від 24.02.2020 року, на 27 днів та, починаючи з 21.02.2020 року, позичальник сплачує за користування кредитом 1,31 % в день від суми кредиту.

Договір був оформлений у формі електронного документу, шляхом проходження відповідачем за допомогою Алгоритма дій, розміщеного в телекомунікаційній системі на офіційному сайті Товариства, всіх необхідних для його укладання кроків, підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був направлений позивальнику на номер вказаного ним мобільного телефону, тобто з використанням електронного підпису.

Підписавши Договір та графік розрахунків, який є додатком до нього, відповідач ОСОБА_1 погодився з умовами кредитного договору, зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користуванням кредитом і повернути кредит в обумовлені строки.

Згідно з довідкою ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» від 02.07.2021 року, останнім 26.05.2020 року було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором №693432145 від 24.01.2020 року, укладеного з ОСОБА_1 , до ТОВ «Таліон Плюс», на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року.

05.08.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало договір факторингу № 05/0820-01 з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», згідно з яким відступило останньому право вимоги за кредитними договорами згідно з реєстром прав вимоги № 1 від 05.08.2020 року, до якого увійшов і договір №693432145 від 24.01.2020 року, укладений з ОСОБА_1 , із сумою заборгованості 29 752,28 грн.

Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором, станом на 05.08.2020 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором №693432145 від 24.01.2020 року перед позивачем становить 29752,26 гривень і складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 11124,90 грн., простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом - 18627,36 грн.

Встановивши, що відповідач ОСОБА_1 не виконував умови договору в частині повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з нього на користь позивача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості за Договором №693432145 від 24.01.2020 року, у визначеному позивачем розмірі.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі пункту першого статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у виді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Судом встановлено, що 24.01.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №693432145, за яким позичальник отримав на свою банківську карту № НОМЕР_1 кредит у сумі 11125,00 грн., строком на 28 днів, зі сплатою 0,65 % за дисконтною процентною ставкою від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Згідно з додатковою угодою від 24.02.2020 року сторони дійшли згоди про продовження строку, на який було надано кредит за Договором №693432145 від 24.02.2020 року, на 27 днів, тобто строк кредитування подовжено до 20 березня 2020 року.

Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання грошових коштів у кредит. Правила розміщені на сайті товариства: moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою товариства до укладання договору. Згідно пункту 4.1 договору Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» є невід`ємною частиною цього договору. Відповідач, уклавши договір, підтверджує, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись означених Правил.

Відповідно до умов Правил відповідач акцептувала оферту (заповнюючи заяву на сайті товариства добровільно, з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначила інформацію щодо себе, реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажала отримати кредит), тим самим підтвердила своє ознайомлення, погодження і зобов`язання неухильно дотримуватись Правил.

Отже, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до частини першої статті 634 ЦК України.

Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Виконання позивачем обов`язку щодо надання грошових коштів за кредитним договором відповідачем ОСОБА_1 не оспорюється.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» надано суду першої інстанції належні докази на підтвердження переходу до нього права вимоги за Кредитним договором №693432145 від 24.01.2020 року (а.с. 35-51), й доводи апеляційної скарги щодо відсутності таких доказів у матеріалах справи є неспроможними та не приймаються колегією суддів.

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а доводи апеляційної скарги останнього щодо недоведення позивачем наявності у нього права вимоги, колегією суддів відхиляються.

Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Оскільки строк дії даного кредитного договору закінчився 20 березня 2020 року, то у банка відсутні підстави нараховувати відсотки за користування даним кредитом, починаючи з 21 березня 2020 року.

Зазначене узгоджується із положеннями пункту 4.3. Договору №693432145 від 24.01.2020 року, яким визначено, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2. Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем порушувалося зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитного договору, за ним існує прострочена заборгованість за тілом кредиту на суму 11 124,90 грн., та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 5 959,66 грн. (2 024,68 грн. (а.с. 13) + 3 934,98 грн. (11 124,90 грн. х 1,31% = 145,74 грн.; 145,74 грн. х 27 днів = 3 934,98 грн.) = 5 959,66 грн.), й саме ця сума підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 частково погашено заборгованість за кредитом у розмірі 4 774,33 грн., в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса, який було згодом визнано таким, що не підлягає виконанню, й ці обставини повинні бути враховані при визначенні розміру заборгованості за кредитом, колегією суддів не приймаються, оскільки ці обставини мають бути враховані при виконані судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляд справи без належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, колегією суддів не приймаються, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2-6 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у наступному порядку: спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи; а також загальне позовне провадження - призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 29 752,26 гривень, тобто дана справа є малозначною в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Оскільки, предмет даного спору не включено до переліку справ, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження, визначеного у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим суд першої інстанції правомірно, ухвалою від 17 листопада 2021 року, постановив розглядати даний спір у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 69).

За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування рішення суду є розгляд справи за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду, у випадку, якщо так повідомлення є обов`язковим, тобто неповідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, у даному випадку, зважаючи на розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не тягне за собою скасування рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги в цій частині.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню в частині задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог, у зв`язку з чим підлягає зменшенню розмір загальної заборгованості за кредитом, стягнутої з відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з чим колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та зменшує розмір судового збору з 2 270,00 грн. до 1 293,90 грн. і розмір витрат на професійну правничу допомогу з 2 500,00 грн. до 1 425,00 грн., тобто пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Також, колегія суддів стягує з позивача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь відповідача ОСОБА_1 понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 464,15 грн., тобто пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором № 693432145 від 24 січня 2020 року - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором № 693432145 від 24 січня 2020 року - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за відсотками за Кредитним договором № 693432145 від 24 січня 2020 року, станом на 19 жовтня 2021 року, в розмірі 5 959 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 66 (шістдесят шість) копійок.

В задоволенні інших позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором № 693432145 від 24 січня 2020 року - відмовити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року в частині загального розміру заборгованості за Кредитним договором № 693432145 від 24 січня 2020 року, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», змінити, зменшивши цей розмірі з 29 752,26 гривень до 17 084 (сімнадцять тисяч вісімдесяти чотирьох) гривень 56 (п`ятдесяти шести) копійок.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року в частині розміру судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», змінити, зменшивши цей розмірі з 2 270,00 гривень до 1 293 (однієї тисячі двісті дев`яносто трьох) гривень 90 (дев`яноста) копійок.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року в частині розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», змінити, зменшивши цей розмірі з 2 500,00 гривень до 1 425 (однієї тисячі чотириста двадцять п`ять) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 464 (одна тисяча чотириста шістдесят чотири) гривні 15 (п`ятнадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 березня 2022 року.

Головуючий:

Судді: