Справа № 513/1265/21
Провадження № 2/513/125/22
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Рязанової К.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

у грудні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис № 243343, вчинений 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» суми заборгованості за кредитним договором № 9641586 від 12 серпня 2020 року у розмірі 20905,13 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтований тим, що в жовтні 2021 року через додаток ДІЯ позивачу стало відомо, що 04 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67007572 за виконавчим написом № 243343 від 27 червня 2021 року, який вчинив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» загальної суми заборгованості 20905,13 грн.. Позивачка вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог статей 87, 88 Закону України Про нотаріат. Виконавчий напис було вчинено нотаріусом на підставі Договору № 9641586 від 12 серпня 2020 року укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2106 від 21 червня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», ідентифікаційний код юридичної особи 35017877. Однак, у порушення вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріусу не був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору, а також засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

04 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67007572 за виконавчим написом № 243343 від 27 червня 2021 року, який вчинив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» загальної суми заборгованості 20905,13 грн. та постановою від 07 жовтня 2021 року було звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

23 лютого 2022 року до суду від директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надійшла заява про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України), в якій просили задовольнити позовні вимоги, та стягнути судові витрати.

Також, в той же день, від директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до суду надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді щодо суми заборгованості. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 22 березня 2022 року в задоволенні даного клопотання відмовлено.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак надала до суду заяву відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, справу розглянути у її відсутність.

Представник відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, однак надав клопотання в якому зазначив, що судові засідання, слухати у відсутності представника відповідача.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були неодноразово повідомлені належним чином, причину не явки не повідомили.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази у їх сукупності, встановив таке.

Як вбачається з виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 27 червня 2021 року, 12 серпня 2020 року між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9641586, правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2106 від 21 червня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами».

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про укладення договорів та угод між «Фінансова компанія управління активами» та ОСОБА_1 у жодних інших правовідносинах вони не перебували, то і вчиняти будь-які нарахування у ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не було жодних правових підстав.

Отже, вищевказані обставини не надавали підстав рахувати дану заборгованість як безспірну, враховуючи, що сама заборгованість не визнається позивачем в судовому порядку.

Аналогічної думки дійшов Верховний суд при винесені постанов: від 19 березня 2021 року по справі №750/3781/20 та від 20 травня 2021 року по справі №646/6009/18, за результатами розгляду яких судами винесені рішення про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи.

27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 243343, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», місцезнаходження: Київська область, м. Ірпінь, вулиця Стельмаха, будинок 9А, офіс 203, код ЄРДПОУ 35017877, якому ТОВ «Фінансова компанія «Безпечне агентство необхідних кредитів»», код ЄРДПОУ 39861924, відступлене право вимоги на підставі Договору факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року, за кредитним договором № 9641586 від 12 серпня 2020 року, укладеним між Первісним кредитором ТОВ «Безпечене агентство необхідних кредитів», код ЄРДПОУ 39861924, та ОСОБА_1 , за період з 20 червня 2021 року по 27 червня 2021 року включно, у розмірі 6026,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 14854,13 гривень- заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 25,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму - 20905,13 гривень.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у тому числі в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскільки, спірний кредитний договір нотаріально не посвідчений та оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи те, що на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису від 27 червня 2021 року визначена товариством заборгованість не є безспірною, приватним нотаріусом не дотримано вимог статей 87, 88 Закону України Про нотаріат, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 22 грудня 2021 року, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином за положеннями ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 681,00 грн. та повертає з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, а саме 454,00 грн. та 227,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 627 Цивільного кодексу України, ст.ст.3, 5, 13, 81, 141, 223, 258-259, 268, 272-273, 354-353 ЦПК України, Законом України Про нотаріат, Законом України Про виконавче провадження, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 243343, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», заборгованості за кредитним договором 9641586 від 12 серпня 2020 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 681 (Шістсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Згідно положень ст. 142 ЦПК України, повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету, половину суми судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, який було сплачено згідно квитанції №23 від 15 грудня 2021 року в АТ «Ощадбанк» на загальну суму 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп., та половину суми судового збору у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 копійок, сплаченого згідно квитанції № 24 від 15 грудня 2021 року в АТ «Ощадбанк» на загальну суму 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 22 грудня 2021 року у справі №513/1265/21; 2-з/513/21/21, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 22 березня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 23 квітня 2006 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», місцезнаходження за адресою: 08200, м. Ірпінь, вулиця Стельмаха, будинок 9-А, офіс 203, .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження за адресою: 01001, м. Київ, вулиця Мала Житомирська, будинок 6/5.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергїївна, місцезнаходження за адресою: 65029, м. Одеса, вулиця Балківська, 31, офіс 7.

Суддя К. Ю. Рязанова