Справа № 355/301/21
Провадження № 2/355/176/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року

Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Червонописького В.С.,

за участі: секретаря судового засідання - Бруханського І.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Михайлової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-Агросвіт», третя особа Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Гуцуляк Тетяни Віталіївни про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування рішення державного реєстратора, -

ВСТАНОВИВ

І. Короткий виклад позовних вимог та заперечення щодо них

15.03.2021 ОСОБА_2 (надалі Позивач) звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-Агросвіт» (далі відповідач) , третя особа Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Гуцуляк Тетяни Віталіївни про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування рішення державного реєстратора.

В обґрунтування заявленого позову зазначала, що вона є власником земельної ділянки площею 3,6218га, що розташована на території Волошинівської сільської ради Баришівського району Київської області .

Зазначена земельна ділянка перебувала в тимчасовому користуванні відповідача (оскільки договір оренди землі був укладений у 2012 році строком на 5 років та нею не продовжувався), ОСОБА_2 звернулася до ТОВ « УБА-Агросвіт» з клопотанням про припинення договірних відносин, оскільки свого волевиявлення на продовження орендних відносин із відповідачем вона не давала.

Директором ТОВ «УБА-Агросвіт» Малютою Т.О. були підписані угоди про дострокове розірвання договорів оренди землі, а 20.03.2019 державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості» Сіваченком В.Л. було припинено речове право - право оренди ТОВ «УБА-Агросвіт» її земельною ділянкою.

В подальшому, реалізуючи своє волевиявлення, вона уклала договір оренди земельної ділянки із ТОВ «Капітал Агроінвест», речове право якого було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.03.2019.

Однак, із кінця 2019 року ТОВ «УБА-Агросвіт» намагається в судовому порядку, не маючи на те жодних правових підстав, оскаржити рішення державних реєстраторів:

1) про припинення права оренди, - які були прийняті на підставі угоди про розірвання Договору оренди земельної ділянки, укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ «УБА-Агросвіт»;

2) про реєстрацію права оренди ТОВ «Капітал-Агроінвест» - згідно Договору оренди земельної ділянки укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Капітал Агроінвест».

Оскільки такі обставини свідчать про тривалий характер порушень її прав з боку відповідача, іншого шляху, ніж в судовому порядку оскаржити договір оренди землі від 27.12.2016, який підписаний від її імені невідомою особою з ТОВ «УБА-Агросвіт», яким маніпулює це товариство, у неї не має.

Просила суд постановити рішення, яким встановити юридичний факт не укладення Договору оренди землі № 86 від 27.12.2016, підписаного від імені ОСОБА_2 не ОСОБА_2 , а іншою особою та ТОВ «УБА-Агросвіт» скасувавши рішення державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Гуцуляк Т.І. про державну реєстрацію речового права ТОВ «УБА-Агросвіт» на підставі договору оренди землі № 86 від 27.12.2016, предметом якого є земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2 .

В подальшому, 19.08.2021 представник позивача адвокат Єрема М.Р. звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову. При цьому, не змінюючи підстав позову та не доповнюючи його обґрунтування новими фактичними обставинами, позивач змінює використаний ним раніше спосіб захисту на інший.

Просить суд усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою з кадастровим номером :04:070:0011 шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «УБА-Агросвіт» користуватися нею з посиланням на договір оренди землі № 86 від 27.12.2016.

10.11.2021 за вх.№ 6803 від ТОВ « УБА-Агросвіт» до суду надійшов відзив на позовну заяву (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) (а.с.181-187), відповідно до якого, відповідач просить суд в позові відмовити, оскільки позивачем не надано суду жодних доказів в підтвердження наявності порушених прав ОСОБА_2 з боку ТОВ «УБА-Агросвіт».

24.11.2021 за вх.№ 7199 від представника позивача-адвоката Єреми М.Р. надійшло заперечення на відзив (а.с.191-194) в якому, зокрема зазначав, що відповідачем серед іншого пропущено строк для подачі відзиву.

Окрім того, окремі доводи відповідача не відповідають фактичним обставинам справи і не базуються на даних обставинах, відповідачем належним чином не обґрунтовано власних доводів, залишив без належного спростування ключову підставу позову та ухиляється від проведення експертизи.

ІІ. Заяви та клопотання.

1. 02.07.2021 за вх.№ 3870 від представника позивача надійшло клопотання про необхідність проведення повторного автоматизованого розподілу цивільних справ (а.с.27-30).

2. 21.07.2021 року за вх.№ 4325 надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 , 12.08.2021 за клопотання представника позивача адвоката Римар С.Ю. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

ІІІ. Процесуальні дії по справі

1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021 розгляд даної справи визначено судді Коваленку К.В. (а.с.22)

2. 19.03.2021 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.23)

3. Розпорядженням керівника апарату суду № 455 від 02.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа для розгляду визначена судді Червонопиському В.С. ( а.с.34)

4. 06.07.2021 постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження (а.с.36).

5. 13.08.2021 постановлено ухвалу про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.82).

6. 19.08.2021 за вх.№ 4934 надійшла заява представника позивача адвоката Єреми М.Р. про зміну предмета позову (а.с.100-105).

7. 07.10.2021 постановлено ухвалу про зміну підстави позову (а.с.176) та про закриття підготовчого провадження ( а.с.179)

ІV. Фактичні обставини справи встановлені судом та застосовані норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,6218га з кадастровим номером :04:070:0011, що розташована на території Волошинівської сільської ради Баришівського району Київської області.

27 грудня 2016 року між ТОВ «УБА-Агросвіт» та позивачкою був укладений договір оренди землі № 86, який зареєстрований державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Гуцуляк Т.В..

В подальшому, між ТОВ «УБА-Агросвіт» та позивачкою підписана угода про дострокове розірвання договорів оренди землі, а 20.03.2019 державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості» Сіваченком В.Л. було припинено речове право - право оренди ТОВ «УБА-Агросвіт» на її земельну ділянку.

В подальшому, реалізуючи своє волевиявлення, позивачка уклала договір оренди земельної ділянки розміром 3,6218га з кадастровим номером :04:070:0011, що розташована на території Волошинівської сільської ради Баришівського району Київської області із ТОВ « Капітал Агроінвест», речове право якого зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.03.2019 року.

Як вбачається із прохальної частини, предметом позову у цій справі з уточненням позовних вимог, є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_2 та скасування рішення державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Гуцуляк Т.В. про державну реєстрацію речового права ТОВ «УБА-Агросвіт» на підставі договору оренди землі № 86 від 27.12.2016, предметом якого є земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2 ..

Відповідно до правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Відповідно до частини першої статті 76 Цивільно- процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з приписами статті 76 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з приписами частини першої статті 43 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зауважує, що звертаючись з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, позивачка повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені відповідачем і в результаті задоволення її позовних вимог, її майнові права будуть захищені.

З огляду на викладене, врахувавши розподіл обов`язків доказування, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано жодних підтверджень наявності перешкод у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою розміром 3,6218га з кадастровим номером :04:070:0011, що розташована на території Волошинівської сільської ради Баришівського району Київської області.

Більш того, позивачка сама стверджує ту обставину, що нею укладений договір оренди вказаної земельної ділянки із ТОВ «Капітал Агроінвест», речове право якого зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.03.2019 і з того часу, вона має договірні відносини саме з даним підприємством.

За таких обставин, перевіривши доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, суд вважає про відсутність підстав для правового захисту позивача.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Такої ж позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.10.2020 у справі №910/12787/17.

Керуючись ст.ст. 13,41 Конституції України, ст.ст. 2,4,5,10-13,43,76-81,89,259,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-Агросвіт», третя особа Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Гуцуляк Тетяна Віталіївна про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування рішення державного реєстратора, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Червонописький