Справа № 161/85/14-ц
Провадження № 4-с/161/20/22

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Турук І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк О.В., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою дії (бездіяльність) головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк О.В. та зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Другому ВДВС у місті Луцьку ЗМУМЮ (м. Львів) перебувало виконавче провадження ВП №43142678 з виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 04.03.2014 року №161/85/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн., починаючи з 08.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що в ході здійснення вищезазначеного виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої на все його майно накладено арешт.

Зазначає, що на підставі письмової заяви стягувача, виконавчий лист був повернутий, про що винесена постанова. Однак, на даний час, постанова про арешт майна боржника від 05.11.2015 року не скасована, а на його запит до Другого ВДВС у місті Луцьку, отримав відповідь головного державного виконавця Арсенюк О.В. про відсутність підстав для зняття арешту з майна.

На підставі наведеного, просить суд, визнати дії головного державного виконавця Другого ВДВС у місті Луцьку ЗМУМЮ (м. Львів) Арсенюк О.В. щодо відмови у скасуванні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 05.11.2015 року державним виконавцем Жулибіною В.О. у виконавчому провадженні №43142678, зобов`язати головного державного виконавця Другого ВДВС у місті Луцьку ЗМУМЮ (м. Львів) Арсенюк О.В. скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену 05.11.2015 року державним виконавцем Жулибіною В.О. у виконавчому провадженні №43142678.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2022 року відкрито провадження у справі.

До судового засідання скаржник подав заяву про розгляд скарги у його відсутності. Вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи.

Стягувач до судового засідання подала заяву про розгляд скарги у її відсутності. Не заперечила щодо її задоволення.

Таким чином, у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності, належним чином повідомлених сторін, в тому числі державного виконавця, оскільки, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на виконанні Другому ВДВС у місті Луцьку ЗМУМЮ (м. Львів) перебувало виконавче провадження ВП №43142678 з виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 04.03.2014 року №161/85/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн., починаючи з 08.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

05.11.2015 року, в межах вищезазначеного виконавчого провадження, державним виконавцем Другого ВДВС у місті Луцьку ЗМУМЮ (м.Львів) Жулибіною В.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.10).

Судом також встановлено, що 04.08.2016 року старшим державним виконавцем Другого ВДВС у місті Луцьку ЗМУМЮ (м.Львів) Жулибіною В.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача).

Із матеріалів справи вбачається, що на даний час, постанова про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження від 05.11.2015 року не скасована, запис про обтяження нерухомого майна продовжує існувати.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 08.02.2022 року звернувся до Другого ВДВС у м. Луцьку із заявою про вирішення питання про скасування постанови про арешт майна боржника від 05.11.2015 року. Однак, отримав відповідь головного державного виконавця Другого ВДВС у м. Луцьку Арсенюк О.В. від 10.02.2022 року про відмову у знятті арешту з майна ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для зняття арешту з майна (а.с. 12-13).

Частинами 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Однак, з даного приводу слід зазначити наступне.

Закінчення виконавчого провадження так само як і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Слід зауважити, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Зокрема, арешт майна боржника, право на застосування якого надано державним виконавцем, є заходом, який забезпечує збереження майна боржника з метою реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові №817/928/17 від 27.03.2020 року).

В даному випадку, слід зазначити, що з моменту повернення виконавчого листа (04.08.2016 року), виданого стягувачу ОСОБА_2 за її заявою, протягом більше як 5 років виконавчий лист повторно не пред`являвся останньою до виконання, що свідчить про відсутність спору між сторонами.

Відтак, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вчинив усіх дій, визначених даним Законом.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та про необхідність її задоволення.

На підставі ст.ст. 10-13, 259, 260, 261, 268, 353, 354, 447, 450 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Арсенюк О.В. щодо відмови у скасуванні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 05.11.20215 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Жулибіною В.О. у виконавчому провадженні №43142678.

Зобов`язати головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Арсенюк О.В. зняти арешт з майна та оголошення заборони на його відчуження, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 05.11.20215 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Жулибіною В.О. у виконавчому провадженні №43142678.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасники справи:

Скаржник ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , алреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Суб`єкт оскарження Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , адреса місцезнаходження: 43021, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27 а;

Стягувач ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст ухвали складено 01 березня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Пахолюк А.М.