Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2/711/22/22
Справа № 711/16/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду міста Черкас Казидуб О. Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси (головуючий суддя Кондрацька Н. М.) перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди.

23 квітня 2019 року заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси (головуючий суддя Кондрацька Н. М.) у задоволенні позову ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

25 червня 2019 року постановою Апеляційного суду Черкаської області заочне рішення від 23 квітня 2019 року залишено без змін.

24 червня 2020 року постановою Верховного суду рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2019 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 25 червня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2020 справа передана судді Казидуб О.Г.

31 серпня 2021 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у відкритті провадження.

04 листопада 2021 року постановою Черкаського апеляційного суду ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.11.2021 справа передана судді Казидуб О.Г.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII визначається статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлюється особливий правовий режим на цій території, визначаються особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Частиною 4статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що відповідальність за матеріальну чи нематеріальну шкоду, завдану Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, покладається на Російську Федерацію відповідно до принципів і норм міжнародного права.

Згідно з Віденською конвенцією про дипломатичні зносини від 18 квітня 1961 року, стороною якої є Україна, до іноземної держави, її дипломатичних представництв і консульських установ застосовується судовий імунітет. Відповідно до Положення про дипломатичні представництва та консульські установи іноземних держав в Україні, затвердженого Указом Президента України від 10 червня 1993 року № 198/93, держава гарантує додержання положень зазначеної Конвенції.

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлює ЗУ «Про міжнародне приватне право», який застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом.

Стаття 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет, відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Відповідно до частини четвертої статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» у тих випадках, коли в порушення норм міжнародного права України, її майну або представникам в іноземній державі не забезпечується такий же судовий імунітет, який згідно з частинами першою та другою цієї статті забезпечується іноземним державам, їх майну та представникам в Україні, Кабінетом Міністрів України може бути вжито до цієї держави, її майна відповідних заходів, дозволених міжнародним правом, якщо тільки заходів дипломатичного характеру не достатньо для врегулювання наслідків зазначеного порушення норм міжнародного права.

Таким чином, Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів відповідної держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави.

Найважливішою ознакою для держави є суверенітет, оскільки саме суверенітет становить основну відправну засаду для її правосуб`єктності.

Суверенітет держави має вияв у двох сферах внутрішній та зовнішній. У зовнішній сфері суверенітет означає незалежність, самостійність і непідпорядкованість держави іншим державам.

У міжнародному приватному праві під імунітетом розуміють непідлеглість однієї держави законодавству та юрисдикції іншої. Імунітет ґрунтується на суверенітеті держав, їх рівності та означає, що жодна з них не може здійснювати свою владу над іншою державою, її органами, майном. Це принцип вилучення держави та її органів з-під юрисдикції іншої держави. Судовий імунітет полягає в непідсудності держави без її згоди судам іншої держави.

Таким чином, бути учасником справи в судах іншої держави кожна суверенна держава може тільки з її явно вираженої або мовчазної згоди, висловленої через уповноважених на це осіб.

З метою дотримання норм міжнародного права й норм ЦПК України суди повинні перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі надіслати відповідачу у встановленому порядку позовної заяви із додатками і з`ясувати, чи є згода дипломатичного представництва Російської Федерації як компетентного органу держави Російської Федерації на розгляд спору в судах України. З`ясування цього питання має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки від цього залежить, чи має суд право здійснювати подальші процесуальні дії. За відсутності такої згоди іноземна держава не може одержати правового статусу відповідача в цивільному процесу України.

25 листопада 2021 року Придніпровським районним судом м. Черкаси на адресу Міністерства закордонних справ України було направлено Лист про сприяння отримання дипломатичним представництвом Російської Федерації копії позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди з додатками та Листа про отримання імунітету.

05 січня 2022 року на адресу суду надійшло Повідомлення Міністерства закордонних справ України № 721/17-636-291 від 22 грудня 2021 року. З даного повідомлення вбачається, що в зв`язку із зверненням Придніпровського районного суду м. Черкаси щодо інформування Посольства Російської Федерації в Україні як компетентного органу Російської Федерації про розгляд спору за позовом ОСОБА_1 до РФ у справі № 711/16/19, Посольство України в РФ вручило МЗС РФ, у відповідності до положень ст. 32 Віденської конвенції про дипломатичні зносини 1961 року та ст. 79 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ноту МЗС України від 14.12.2021 № 202/22-650-100488. 22 грудня 2021 року, на виконання доручення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2021 року та на додаток до ноти МЗС від 14 грудня 2021 року № 202/88, МЗС України, нотою від 21 грудня 2021 № 202/23-650-102990 вручило Посольству РФ в Україні надіслану судом копію позовної заяви у справі № 711/16/19. Станом на момент підготовки зазначеного листа відповіді від російської сторони не надходило.

26 січня 2022 року Придніпровським районним судом м. Черкаси на адресу Міністерства закордонних справ України було направлено Лист з проханням повідомити Придніпровський районний суд м. Черкаси про надходження відповіді від Російської Федерації.

10 лютого 2022 року на адресу суду надійшов Лист Міністерства закордонних справ України № 721/16-636-30 від 07 січня 2021 року. З даного Листа вбачається, що станом на 03.02.2022осійською стороною, а саме МЗС Росії (нота МЗС України № 202/22-650-100488 від 14.12.2021) та Посольством Росії в Україні (нота МЗС України № 202/23-650-102990), не надано відповіді або будь-якої іншої реакції на зазначені вище запити української сторони у цивільній справі № 711/16/19 за позовом ОСОБА_1 до РФ.

Станом на 21 лютого 2022 року дипломатичним представником Російської Федерації, як компетентним органом держави Російської Федерації згоди на розгляд вказаної цивільної справи в суді України не надано.

Оскільки позовні вимоги пред`явлені до Російської Федерації - держави, що користується судовим імунітетом, яка через свої компетентні органи згоди на залучення її до участі у справі в суді України, як відповідача, не надала, то зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом України, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.186ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд звертає увагу на те, що застосування судового імунітету не є відмовою у доступі до правосуддя, оскільки держава може бути учасником справи у своїх національних судах.

Керуючись ст.186 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О. Г. Казидуб