Справа №461/7966/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

позивач Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг»

(79007, м. Львів, проспект Свободи, 39, )

до

відповідач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості,

встановив:

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 14895 гривень 75 копійок та суму понесених позивачем витрат на оплату судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що будинок АДРЕСА_2 , перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Айсберг», яке було створено відповідно до ухвали Львівської міської ради. Основним завданням діяльності ЛКП визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 у вищезгаданому будинку, однак він не сплачував витрати за утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим, станом на 01.08.2021 року, виникла заборгованість у розмірі 14895 гривень 75 копійок. З огляду на наведене, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.10.2021 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні 24.01.2022 року відповідач подав заяву у якій, з підстав викладених у ній, просив застосувати позовну давність у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

22.02.2022 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, у яких остання зазначила, що відповідачем здійснено проплати, зокрема 08.2015 року у сумі 868 грн. 69 коп.; 11.2016 року у сумі 450 грн. 87 коп.; 09.2019 року у сумі 2000 грн.; 10.2020 у сумі 500 грн.; 12.2020 року у сумі 771 грн. 44 коп.; 02.2021 року у сумі 817 грн., чим було перервано строки позовної давності.

14.03.2022 року від відповідача надійшли письмові пояснення у яких останній зазначив, що не вважає часткову оплату комунальних послуг підставою для переривання строку позовної давності.

У судове засідання призначене на 21.03.2022 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

21.03.2022 року до суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_2 у прохальній частині якого остання просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.

Від відповідача 21.03.2022 року надійшла заява, у якій ОСОБА_1 просив проводити розгляд справи у його відсутності, зазначив, що свої письмові пояснення залишає без змін.

З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що учасники справи подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Отже, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності учасників судового провадження є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 , відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої Відділом житлового господарства ЛМКП «Айсберг», яка міститься у матеріалах справи.

Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг.

Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку(ч.1 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ч.1 ст. 625 ЦК України).

У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 14895 гривень 75 копійок за період від 01.01.2013 року по 01.08.2021 року.

На підтвердження заборгованості відповідача позивачем долучено до матеріалів справи Відомості про нарахування та оплату послуг утримання будинку та прибудинкової території мешканця ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Згідно наданого розрахунуку, станом на 01.09.2018 року за відповідачем є заборгованість у розмірі 7696 грн. 22 коп. Водночас, позивачем не надано жодного документу, що б посвідчував обгрунтованість заборгованості саме у такій сумі, не вказано тарифу за яким відбувалися нарахування послуг за період з 01.01.2013 року по 01.09.2018 року, не відображено періоди (місяці) та розмір заборгованості який в ці проміжки часу утворилися (на відміну від розрахунку після 01.09.2018 року), не подано доказів ухилення відповідача від виконання зобов`язання тощо. При цьому, очевидним та загальновідомим є той факт, що тарифи за надання житлово-комунальних послуг протягом такого тривалого періоду часу, тобто з 2013 року змінювались неодноразово.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства, а також за оцінкою належності та допустимості доказів наданих позивачем, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду відповідними засобами доказування доведено та підтверджено заборгованість відповідача у період за 01.09.2018 р. по 01.08.2021 р. у сумі 7199 гривень 53 копійок, оскільки за цей період ЛКП «Айсберг» надано підтвердження існування боргу у такій сумі. Зокрема, Відомості про нарахування та оплату послуг утримання будинку та прибудинкової території мешканця ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 містять дані про тариф, нарахування, а також помісячний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 .

Таким чином, згідно долучених до матеріалів справи документів, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення в межах стягнення суми боргу за період з 01.09.2018 р. по 01.08.2021 р. у сумі 7199 гривень 53 копійок.

При цьому, оцінюючи доводи сторін та докази у справі, суд враховує також і те, що сам відповідач не заперечує розміру боргу у вказаний період або факту надання відповідних послуг, а лише заявляє про наявність підстав для відмови у частині заявлених вимог, з підстав пропуску позовної давності.

Отже, у межах судового розгляду справи відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Зокрема, відповідач вказує, що за період з 15.07.2013 року по 24.09.2021 року ним було подано на адресу позивача ряд скарг-претензій про незадовільний стан у помешканні та будинку, від сплати житлово-комунальної заборгованості останній не відмовлявся, а лише домагався справедливого перерахунку тарифів щодо оплати житлово-комунальних послуг, які на його думку не було надано позивачем у повному обсязі. Оскільки станом на день звернення до суду з позовом минув строк позовної давності за період з вересня 2013 року по вересень 2018 року, на думку відповідача, суму боргу слід розглядати лише за період з вересня 2018 року. Таким чином, відповідач просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог у цій частині.

На спростування даної заяви відповідача, представником позивача подано письмові пояснення зі змісту яких вбачається, що на думку останньої, підстави для застосування строку позовної давності відсутні. Зокрема, у зв`язку з тим, що відповідачем здійснено проплати у серпні 2015 року у сумі 868 грн. 69 коп.; листопаді 2016 року у сумі 450 грн. 87 коп.; вересні 2019 року у сумі 2000 грн.; жовтні 2020 у сумі 500 грн.; грудні 2020 року у сумі 771 грн. 44 коп.; лютому 2021 року у сумі 817 грн., позивач вважає, що таким чином було перервано строки позовної давності, проте, на підтвердження викладеного твердження суду не надано жодного доказу про здійснення оплати зазначених платежів.

Вирішуючи питання про застосування строків позовної давності слід зазначити наступне. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Саме така позиція знаходить своє відображення у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно положень статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Отже, встановлені в ході розгляду обставини свідчать про те, що матеріали справи не містять належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів покладених в обґрунтування позовної заяви стосовно того, що станом на 01.09.2018 р. за відповідачем наявна сума заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7696 гривень 22 копійки, а тому, за висновком суду, відсутні належні правові підстави для задоволення позову у цій частині заявлених вимог. При цьому, виходячи з наведеного, зокрема не підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами заборгованості відповідача за період з вересня 2013 року по вересень 2018 року, підстав для застосування положень щодо строків позовної давності суд не вбачає, адже у даному випадку підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог в цій частині є необґрунтованість, безпідставність та не підтвердження відповідними засобами доказування заявлених позивачем вимог у цій частині.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме в частині стягнення боргу за період з 01.09.2018 року по 01.08.2021 року у розмірі 7199 гривень 53 копійки.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 7199,53 /14895,75х2270 = 1097 гривень 15 копійок.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» (79007, м. Львів, проспект Свободи, 39) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» (79007, м. Львів, проспект Свободи, 39) заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7199 гривень 53 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» (79007, м. Львів, проспект Свободи, 39) суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 1097 гривень 15 копійок.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» (79007, м. Львів, проспект Свободи, 39, ).

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 25 березня 2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.