Справа № 496/5719/21
Провадження № 2/496/298/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Желяпової О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївської міської об`єднаної територіальної громади у складі Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , яка постійно мешкала в с. Барятіно Барятінського району Калузької області Російська Федерація. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,17 га, яка розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області. На вказану земельну ділянку бабуся залишила заповіт на ім`я позивача, зареєстрованого у реєстрі за №103 від 21.05.2008 року. Позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але у прийнятті заяви йому було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причини, оскільки його бабуся раніше проживала в с.Градениці, працювала в радгоспі Україна та отримала земельний пай. Взимку 2008 року вона виїхала до місця проживання до Росії, де проживала по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після зміни місця проживання позивач з бабусею підтримували відносини, дзвонили за телефоном, писали листи поштою. Однак у зв`язку з тим, що виникла нестабільна політична ситуація між Україною та Росією позивач втратив зв`язок з бабусею, подзвонити не міг, оскільки номер телефону бабусі не відповідав. Поїхати до Росії не мав можливості, зв`язок з бабусею зник у 2016 році, про те, що бабуся померла дізнався у жовтні 2021 року. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

До судового засідання позивач та його представник не з`явився, але від представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягав та просив його задовольнити (а.с. 34).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність (а.с. 26).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про смерть (переклад з російської мови на українську) серії НОМЕР_1 від 02.03.2017 року (а.с. 7).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 029597, ОСОБА_2 належить земельна ділянка, яка розташована на території Граденицької сільської ради, загальною площею 2,17 га. (а.с.8).

Згідно заповіту від 21.05.2008 року, ОСОБА_2 заповідала земельну ділянку площею 2,17 га, що розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області - позивачу ОСОБА_1 (а.с. 12).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Зезик В.А. з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , але листом № 525/01-16 від 01.11.2021 року йому було відмовлено, так як позивач пропустив строк для прийняття спадщини (а.с. 11).

Згідно відповіді приватного нотаріуса Зезик В.А. №5/01-16 від 19.01.2022 року, зазначено, що спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ним не заводилась (а.с. 32).

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані докази та аргументи є належними та допустимими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України.

Таким чином, віддаленість місця проживання спадкоємця, оскільки його бабуся раніше проживала в с. Градениці, та взимку 2008 року вона виїхала до місця проживання до Російської Федерації, де проживала по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого позивач не був обізнаний щодо смерті бабусі, тому суд дійшов до переконання, що дана обставина є поважною причиною пропуску строку. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов позивача обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1222, 1270, 1272, 1273 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Біляївської міської об`єднаної територіальної громади у складі Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 21.05.2008 року, зареєстровано в реєстрі за №103, після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Горяєв І.М.