Справа № 346/6509/21
Провадження № 2/346/505/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря - Васильчук Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 08.11.1980р. у Печеніжинській селищній раді, актовий запис № 34. За час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до 1991 року побудували житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ-01-03-2/000211 ОСОБА_2 був власником земельної ділянки загальною площею 0,07502 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства площею 0,7502 га. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МЕТІ» вих. № 68546 від 20.04.2021 року право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 не зареєстровано. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина - позивач, звернувшись до державного нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Дочки померлого ОСОБА_2 та позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини після смерті батька, про що подали відповідні заяви державному нотаріусу. На даний час вона є єдиним спадкоємцем. Однак, згідно постанови державного нотаріуса відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на спірне будинковолодіння з причини того,що померлий не зареєстрував право власності на спірне будинковолодіння і рекомендовано звернутись в суд.

В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слухання справи без його, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Печеніжинської селищної ради в судове засідання подали письмове клопотання про слухання справи без участі представника сільської ради, не заперечують проти задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідачів, письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Згідно п. 24 абз.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.08.2008 року № 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 в м. Івано-Франківськ, наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.09.2015 року (а.с. 8), заповіт від імені померлого не посвідчувався виконкомом Печеніжинської селищної ради, відповідно до довідки Печеніжинської селищної ради від 23.12.2021 року за №2210 (а.с. 10).

Відповідно до довідки Печеніжинської селищної ради від 23.12.2021 року за №2210, яка видана гром. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що померлому гром. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належав житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 (колишній номер житлового будинку НОМЕР_4 ) та приватизовані земельні ділянки,згідно державного акту на право приватної власності на землю Серія IФ-07-О3-2/000211 вiд 24.04.1994 року, що знаходяться в селищі Печеніжин Коломийського району Франківської області. Господарство станом на 01.07.1990 року, відносилося до робітничого двору. На момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у спадковому будинку по АДРЕСА_1 ніхто не був зареєстрований i не проживав. (а.с. 10).

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю Серія IФ-07-О3-2/000211 вiд 24.04.1994 року, ОСОБА_2 належала земельна ділянка , площею 07523 гектарів в межах згідно планом. Земельна ділянка розташована на території смт. Печеніжин Коломийського району Франківської області. Землю передано для обслуговування госп.будівель та ведення особистого підсобного господарства. (а.с. 21).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 08.11.1980р. у Печеніжинській селищній раді, актовий запис № 34. (а.с. 9).

Згідно до копії виписки з інвентаризаційних матеріалів № 68546 від 20.04.2021 р., яка видана про те, що в АДРЕСА_1 , згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності не зареєстровано . (а.с. 13).

Згідно копії витягу з рішення Печеніжинської селищної ради Народних депутатів № 17 від 21 березня 1991 року про надання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку вирішено: 1. Дозволити гр.. ОСОБА_2 будівництво житлового будинку на присадибній ділянці батька ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 . Просити виконком Коломийської районної Ради народних депутатів дозволити гр.. ОСОБА_2 провести будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель та споруд на виділеній ділянці. (а.с. 15).

Відповідно до довідки Печеніжинської селищної ради № 2006 від 29 листопада 2021р. на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у спадковому будинку по АДРЕСА_4 були зареєстровані і проживали: дружина ОСОБА_1 1955 р.н., дочка ОСОБА_3 1985 р.н., дочка ОСОБА_4 1991 р.н. Заповіт від імені померлого ОСОБА_2 виконавчим комітетом Печеніжинської селищної ради не посвідчувався. (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом.

Спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 прийняла - ОСОБА_1 .

Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Мануляк І.В. від 24.11.2021 року, яка видана ОСОБА_1 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлювальний документ, який підтверджує право власності на житловий будинок, відсутній (а.с. 12).

За таких обставин суд доходить висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.16, 328, 346, 347, 392, 1217, 1234, 1268 ЦК України та, керуючись ст.ст. 197-200, 206 ч.1, 239, 247 ч.2, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жительки: АДРЕСА_4 право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 229,9 кв.м., житловою площею 82,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Васильковський В. В.