Справа № 181/1316/21
Провадження № 2/181/48/22
"16" березня 2022 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів,
До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів.
Ухвалою судді від 06 січня 2022 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.24-25).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 29 червня 2020 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3000,00 гривень в якості авансу в суму за продаж будинку за адресою - АДРЕСА_1 , про що видала позивачу власноручно написану розписку.
Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце у випадку наявності зобов`язання, яке повинно виникати на підставі договору купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов`язується передати майно /товар/ у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно /товар/ і сплатити за нього певну грошову суму.
Оскільки договір купівлі-продажу будинку між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, тому передані позивачем відповідачу гроші є авансом, який підлягає поверненню позивачу.
Частина 2 ст. 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, так як на відміну від завдатку аванс це лише спосіб платежу, він не виконує забезпечувальної функції за правилами ч. 1 ст. 546 ЦК України, а виконує функцію попередньої оплати.
Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеною у постанові від 13.02.2013 р. у справі № 6-176цс.12, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору який-би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом який підлягає поверненню.
Якщо покупець, бажаючи в майбутньому придбати товар, нерухоме майно, вносить продавцеві частину коштів. Продавець приймає ці кошти під зобов`язання у майбутньому продати саме дане нерухоме майно саме цьому покупцеві то це не є завдаток, це є аванс, що має місце в даній справі.
Враховуючи, що сторони домовилися укласти договір у майбутньому, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору кошти визнаються авансом, а тому повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались.
За вище викладених обставин суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок повернення авансу 3000 гривень.
Як унормовано приписами статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Оскільки розписка не містить строку протягом якого відповідач мав повернути отримані грошові кошти у разі не укладення договору купівлі-продажу, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми частини другої статті 530 ЦК України, згідно з якими у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
У судовому засіданні встановлено, що позивачем було пред`явлено усну вимогу відповідачу виконати зобов`язання з продажу будинку 29.07.2020 року.
Схожий висновок щодо застосування частини другої статті 530 ЦК України викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 925/805/18.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Разом з тим, у відповідності до cт. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми.
Враховуючи зазначене, позивач має право на отримання інфляційних втрат на суму боргу в 3000 гривень за період з 29.07.2020 року по 28.12.2021 року, у розмірі - 396,90 гривень; 3% річних від простроченої суми 3000 гривень за період з 29.07.2020 року по 28.12.2021 року в розмірі - 127,62 гривень.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди про взяття ОСОБА_1 на себе витрат з оформлення технічного паспорта на будинок, звіту про оцінку будинку та топографію та геодезичні послуги для подальшого його продажу та відповідно до наданих копій квитанцій №6 від 05.06.2020 року, №20 від 20.02.2020 року, №21 від 12.03.2020 року та №45 від 05.11.2020 року, останнім було сплачено від імені ОСОБА_2 кошти у загальному розмірі 4875,00 гривень, що також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Проте, як встановлено у судовому засіданні, зазначене рішення суду відповідачем на теперішній час не виконано.
Так відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У відповідності до ст.625 ЦК України, встановлено що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі №6-369цс15: у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.
Таким чином, дослідивши повно та всебічно надані докази, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264,265, 268 ЦПК України, суд,-
Позовну заявуОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) про повернення грошових коштів- задовольнити.
- суми боргу за розпискою від 29.06.2020 року у розмірі - 3000 (три тисячі) гривень;
- суми інфляційних нарахувань на суму боргу в 3000 гривень за період з 29.07.2020 року по 28.12.2021 року, у розмірі - 396 (триста дев`яносто шість) гривень 90 копійок;
- 3% річних від простроченої суми 3000 гривень за період з 29.07.2020 року по 28.12.2021 року в розмірі - 127 (сто двадцять сім) гривень 62 копійок;
- плата за оформлення документів для продажу будинку у розмірі - 4875 (чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень;
Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 16 березня 2022 року.
Суддя: Л. Ф. Літвінова