Справа № 444/2871/21
Провадження № 2/444/138/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між нею та відповідачем 13.11.1999 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2446.

Від шлюбу у них народилося троє дітей: дочка- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що почуття любові один до дного втрачено, вони проживають окремо, кожен з них має своє особисте життя. Наголошує, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу між ними є неможливим та суперечить їх інтересам. Просить позов задоволити.

Відповідач 09.11.2021 року подав на адресу суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що заперечує проти позову, оскільки вони з дружиною являються однією сімєю, проживають в одному будинку за однією адресою, ведуть спільний побут, приймають активну участь в житті спільних дітей. Оскільки дружина працює з 07.00 год. ранку, тому саме він щодня завозить та забирає дітей з навчальних закладів. Наголошує, що основні видатки покладені на нього. Зазначає, що ними спільними зусиллями збудовано будинок, придбано автомобіль. Він переконаний, що вони знайдуть порозуміння.

Позивач надала відповідь на відзив відповідача у якій заперечила щодо інформації зазначеної відповідачем, оскільки така на її думку є перебільшеною та не відповідає дійсності. Наголосила, що вони дійсно проживають за однією адресою, однак у різних будинках і не однією сімєю. Причиною роздільного проживання є відповідача неадекватна поведінка. Зазначає, що відповідач офіційно не працює та не отримує заробітку, а тому його твердження про те, що всі сімейні видатки на ньому, не відповідають дійсності. Вона у свою чергу працює на двох офіційних роботах, щоби забезпечити дітям нормальний спосіб життя, харчування та відпочинок. Наголошує, що спільної мови і порозуміння між нею та відповідачем вже не буде. Просить позов задоволити.

15.02.2022 року позивач надала заяву про слухання справи її відсутності. Позов підтримує, просить задоволити.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 13.11.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2446. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_7 .

Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії свідоцтв про їх народження (а.с. 8-10).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та неадекватна поведінка відповідача.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім`я фактично не існує.

Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження шлюбу та сім`ї, оскільки в судове засідання не з`явився.

Суд також враховує те, що сторонам було надано строк на примирення тривалістю 3 місяці, однак сторони не примирилися.

А тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору.

Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 23, 141, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 105, 110, 112, 113 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , який зареєстрований 13.11.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2446.

Стягнути з ОСОБА_2 ча ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 18.01.2000 року; ІПН НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 908 гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 17.03.2022 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.