Провадження № 2-др/727/10/22
24 березня 2022 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі: головуючого-судді: Одовічен Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін заяву представника позивача адвоката Бабічук А.С. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська клінічна лікарня» Чернівецької міської ради про визнання незаконними наказів, -
У провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська клінічна лікарня» Чернівецької міської ради про визнання незаконними наказів.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівеці від 10.03.2022 року в цивільній справі №727/11459/21 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

14.03.2022 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Бабічук А.С. було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі. У поданій заяві посилалася на те, що позивачем у зв`язку з розглядом даної справи були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8925 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 19.11.2021 року, рахунком на оплату послуг від 11.03.2022 року, прибутковим касовим ордером №1 від 11.03.2022 року.

З урахуванням ч.4 ст.270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дане питання без виклику учасників справи в судове засідання.

Так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали вищезазначеної справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.03.2022 року в цивільній справі №727/11459/21 позов задоволено. Визнано незаконним та скасувано наказ КНП «Міська лікарня №1» №161 від 29.09.2021 року про зміни до основного складу бригад, задіяних у ліквідації пандемії COVID-19 в частині введення в склад бригад, задіяних у ліквідації пандемії COVID-19 ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасувано наказ КНП «Міська лікарня №1» №5-С від 29.10.2021 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 шляхом оголошення догани (а.с.112-117).

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Щодо відшкодування інших судових витрат, понесених позивачем у справі, суд зауважує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18.

Представник позивача відповідно до заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8925 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: договір про надання правничої допомоги від 19.11.2021 року, рахунк на оплату послуг від 11.03.2022 року, прибутковий касовим ордером №1 від 11.03.2022 року.

Відповідно до п.5.1 договору винагорода за послуги, які надаються адвокатом, визначається за згодою адвоката та клієнта в межах 30 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи адвоката, якщо інший порядок розрахунків на зазначений в угоді до даного договору.

Зазначила, що ОСОБА_1 у 2021 році було надано правничу допомогу, в межах 03 год. 20 хв., а саме: консультація клієнта щодо оскарження наказів 00 год. 30 хв., визначення правової позиції щодо оскарження наказів лікарні 00 год. 30 хв., підготовка позовної заяви про визнання наказів незаконними 02 год. 00 хв., оформлення позовної заяви та додатків до неї 00 год. 20 хв., що становить 6000 грн., та у 2022 році в межах 01 год. 30 хв., а саме приймання участі у чотирьох судових засіданнях, що становить 2925 грн.

Від представника відповідача надійшла заява, в якій просив зменшити розмір судових витрат, які просить стягнути позивач на відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу. Зазначив, що суму яку просить стягнути позивач є завищеною по відношенню до складності розглянутої справи.

Суд, з урахуванням заяви сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, приходить до висновку про часткове стягнення витрат на правничу допомогу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Також, у поданих до суду запереченнях представник відповідача вказував на те, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним. Звертав увагу на те, що дана справа є справою незначної складності.

Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, наведеним у запереченнях, суд враховує їх з огляду на складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну справи та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 8925 гривень є неспіввмірним та підлягає зменшенню до 6500 гривень.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська клінічна лікарня» Чернівецької міської ради ( код ЄДРПОУ - 01110972) на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ) понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.