ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11208/21

Провадження № 22-ц/4820/421/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/11208/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2021 року (суддя Козак О.В.).
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного від 06.06.2005 у справі № 2-2770 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 18.05.2005 до досягнення повноліття сина.

Виконавчий лист, виданий на підставі зазначеного рішення перебуває на виконанні у Солом`янському районному відділі ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Щомісячні платежі по аліментах сплачуються вчасно, заборгованість по аліментах відсутня.

Відповідач і син проживали за адресою разом з батьками відповідачки по АДРЕСА_1 , однак у червні 2017 року відповідач переїхала проживати до свого співмешканця у м. Хмельницький. Та 06.02.2018 відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 .

Посилається на те, що починаючи з січня 2018 року син не спілкується з матір`ю через неприязні відносини з її чоловіком, ОСОБА_6 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 .

26.02.2021 посадовими особами Служби у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради проведено інспекційне відвідання щодо цільового витрачання аліментів на сина ОСОБА_7 , за результатами якого надано висновок від 03.03.2021, яким було встановлено, що одержувач аліментів не забезпечує потреб дитини ОСОБА_7 , не проживає з дитиною з січня 2018 року, не витрачає аліменти на утримання сина. Мати не цікавиться здоров`ям та життям сина.

Позивач вважає, що правова підстава для періодичних платежів відпала, їх здійснення не має правового підґрунтя, що й стало підставою для звернення до суду, а тому позивач просив суд припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 , які стягуються відповідно до рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06.06.2005 на утримання сина ОСОБА_7 .

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2021 року позов задоволено. Припинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2005 року (цивільна справа № 2-2770/2005). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що не отримувала судових повісток, які б проінформували її про дату та час розгляду справи, внаслідок чого вона була позбавлена можливості довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх заперечень в рамках даної справи. Зазначає, що існує спір між нею та її батьками щодо порядку спілкування відповідача з сином, що негативно впливає на дитину, з моменту зміни місця проживання вона намагалася належним чином виконувати батьківські обов`язки, регулярно спілкувалась з сином та брала участь у його вихованні, однак дід та баба чинять різноманітні перешкоди у її спілкуванні з сином і вона позбавлена об`єктивної можливості передавати сину кошти та здійснювати його матеріальне забезпечення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 заявила клопотання про слухання справи у її відсутність. 14.03.2022 позивач ОСОБА_1 подав в електронному вигляді заяву про слухання справи у його відсутність.

У зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с. 9).

Шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12).

06.02.2018 відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 (а.с. 13).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного від 06.06.2005 у справі № 2-2770 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 18.05.2005 до досягнення повноліття сина.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який з 10.08.2010 перебуває на примусовому виконанні у Солом`янському районному відділі ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП 20732304 (а.с. 15-18).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 № 189/10/1477 від 28.04.2021, загальна сума сплачених ОСОБА_1 аліментів за період з 01.01.2018 по 30.04.2021 становить 231 027 грн (а.с. 19).

Згідно з довідкою № 159 від 14.01.2021 про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_7 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 14.01.2021 (а.с. 11).

03.03.2021 начальником служби у справах дітей затверджено висновок за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким ОСОБА_2 (одержувач аліментів) не забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на ОСОБА_7 , розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини. Під час інспекційного відвідування було встановлено, що одержувач аліментів ОСОБА_2 не проживає з дитиною ОСОБА_7 , не витрачає аліментів на сина (а.с. 20).

Згідно з характеристикою на ОСОБА_7 , учня 11 класу вбачається, що вихованням учня займаються дідусь та бабуся, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , учень проживає разом з ними, вони піклуються про учня, цікавляться його навчанням, відвідують батьківські збори. Батько та мати за період навчання в закладі не з`являлись, не спілкувались з класним керівником, не телефонували, не цікавились життям і навчанням дитини, жодного разу не відвідали батьківські збори (а.с. 87).

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до роз`яснень п. 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання сина у зв`язку зі зміною обставин, а саме того, що син з січня 2018 року не проживає з відповідачкою, перевірити цільове використання сплачених позивачем коштів в рахунок аліментів є неможливим, на адресу дитини вони не надходять.

В свою чергу, відповідачем заявлені позивачем вимоги належними доказами не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини та загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо захисту порушеного права позивача шляхом припинення стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання сина за рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2005 року.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про день, місце і час слухання справи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що про судове засідання, призначене до розгляду на 16.09.2021, відповідач була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 41), та 10.09.2021 відповідач подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, яка судом була задоволена, розгляд справи відкладено на 12.10.2021 (а.с. 45), при цьому, судова повістка адресована відповідачу за місце реєстрації місця проживання на вказану дату повернута на адресу суду за відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 47). Разом з тим, 30.09.2021 до суду відповідачем ОСОБА_2 подано письмові пояснення та клопотання про долучення письмових доказів. 12.10.2021 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача від 11.10.2021 на 25.10.2021, судова повістка адресована відповідачу за місце реєстрації місця проживання на вказану дату знову повернута на адресу суду за відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 85). Відповідно, на день ухвалення судового рішення 25.10.2021 відповідач ОСОБА_2 , в розумінні положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлена про розгляд справи.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що її батьки (дід та баба неповнолітнього) чинять різноманітні перешкоди у її спілкуванні з сином і вона позбавлена об`єктивної можливості передавати сину кошти та здійснювати його матеріальне забезпечення не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для припинення стягнення аліментів на утримання сина на користь відповідача.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай