Провадження № 2-з/947/494/22
УХВАЛА

22.03.2022

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

Під час розгляду у відкритому судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, при визначення місця проживання малолітньої дитина та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визначення місця проживання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2020 року з позовом про визначення місця проживання дитини до суду звернулась ОСОБА_1 , в якому просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 05.10.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Не погоджуючись із зазначеними вимогами, ОСОБА_2 10.02.2021 року звернувся до суду з зустрічним позовом про визначення місця мешкання малолітнього ОСОБА_3 , із батьком.

Ухвалою суду 24.02.2021 зобов`язано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування, розглянути відповідний проект, затвердити його та надати суду висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на час надання суду відповідного висновку провадження у справі зупинено.

29.07.2021 року до суду надано висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.07.2021 року за № 1256/01-11 щодо доцільності визнання місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю.

Враховуючи що визначені у висновку обставини місце проживання дитини,змінились, що підтверджується фактом виїзду за межі України до Російської Федерації ОСОБА_1 разом із дитиною 25 серпня 2021 року, ухвалою суду від 06.12.2021 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_2 щодо повторного звернення судом до органу опіки та піклування за для проведення відповідної перевірки нових обставин та винесення нового ( додаткового) висновку з питань визнання місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням вищевказаних обставин.

21.03.2022 року до суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_2 , адвоката Розенбойм Ю.О., про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 негайно повернути малолітню дитину ОСОБА_3 на територію України за місцем реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Згідно ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

При розгляді даного питання судом враховується що Вночі 24 лютого, після звернення очільника РФ до своїх громадян, Росія розпочала повномасштабний наступ в Україну. Російські регулярні війська атакували кордони в областях, які межують з РФ, Білоруссю та в околицях терористичних угрупувань Придністров`я, ОРДЛО, у відповідь в Україні запровадили воєнний стан з 5:30 години 24 лютого 2022 року по всій підконтрольній Україні території. Президент України ОСОБА_4 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановив вести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указ Президента № 64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні підтримало 300 народних депутаті. 15 березня Верховна Рада законодавчо затвердила указ Президента про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 26 березня на 30 діб.

Таким чином на території України з 24.02.2022 року ведеться війна проти військового агресора Російської Федерації.

Воєнний наступ Росії на Україну змусив 2 млн 952,03 тис. людей за 19 неповних днів війни залишити країну в пошуках безпеки, захисту та допомоги, повідомляє Управління Верховного комісара ООН у справах біженців (УВКБ ООН) станом на 13: 00 з 14 березня. Станом на 22.03.2022 року кількість біженців значно зросла.

Також 24.02.2022 року Міністерство закордонних справ України опублікувало офіційну заяву щодо розриву дипломатичних відносин з Російською Федерацією, крім консульських питань пов`язаних із захистом полонених та українських політичних в`язнів, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

Таким чином питання зобов`язання особи, яка перебуває у країні агресорі щодо повернення до України, на території якої ідеться повномасштабна війна, гинуть цивільні громадяни та у великої кількості діти, на думку суду є не лише юридично незрозумілим з питань його виконання , та безглуздим , з точки зору питань безпеки самої дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149,153,353,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання від представника ОСОБА_2 , адвоката Розенбойм Ю.О., про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 негайно повернути малолітню дитину ОСОБА_3 на територію України за місцем реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвалу складено 22.03.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.