ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/856/21 Номер провадження 22-ц/814/504/22Головуючий у 1-й інстанції Даніліна Ж. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 грудня 2021 року (повний текст судового рішення складено 06 грудня 2021 року) у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20 січня 2020 року ОСОБА_1 - відповідач, отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг разом з Умовами та правилами і Тарифами складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позичальник свої договірні зобов`язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 06 березня 2021 року на загальну суму - 14881,66 грн, а саме: 10509,42 грн - заборгованість за кредитом; 4372,24 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що є підставою для примусового повернення кредитних коштів.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14881,66 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 грудня 2021 року позов АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 20 січня 2020 року станом на 06 березня 2021 року у сумі 10 509,42 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» витрати зі сплати судового збору в сумі 1 603,07 грн.

Вимоги, які зазначені в апеляційній скарзі

Із заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 грудня 2021 рокув частині незадоволених позовних вимог не погодився АТ «А-Банк» та оскаржив його в апеляційному порядку.

Прохав скасувати заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 грудня 2021 року в частині відмовлених позовних вимог та задовольнити позовні вимоги АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку АТ «А-Банк», оскаржуване судове рішення є незаконним та винесеним з порушенням норм матеріального права.

Позивачем вказано, що судом першої інстанції не було враховано, що паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Разом з тим, номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами було погоджено, адже саме він зазначений особисто відповідачем в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», яку він підписав власноручно.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 14881,66 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7 та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги АТ «А-Банк»» оскаржується рішення суду лише в частині незадоволених вимог щодо стягнення відсотків, тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави переглядати рішення суду в частині задоволених позовних вимог.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 січня 2020 року між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.

Підписавши анкету-заяву, відповідач погодився, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, правилами використання, основними умовами обслуговування і кредитування, які розміщені у рекламному буклеті, складають між позичальником і банком договір про надання банківських послуг.

До позовної заяви банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена» та паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Згідно розрахунку заборгованості за договором №SAMABWFC7 від 20 січня 2020 року, укладеного між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 станом на 06 березня 2021 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 10 509,42 грн (у тому числі за тілом кредиту у сумі 8 092,90 грн та за простроченим тілом кредиту у сумі 2 416,52 грн), загальний залишок заборгованості за процентами становить 4 372,24 грн (у тому числі заборгованість за процентами на поточну заборгованість у сумі 405,36 грн та заборгованість за процентами на прострочену заборгованість у сумі 3 966,88 грн).

Позиція апеляційного суду

Щодо наданої до суду банківської виписки

З матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги позивачем додано банківську виписку, видану на ім`я ОСОБА_1 за період з 20 січня 2020 року по 09 грудня 2021 року.

Відповідно до положень статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки банківська виписка, видана на ім`я ОСОБА_1 за період з 20 січня 2020 року по 09 грудня 2021 року подана апелянтом разом з апеляційною скаргою та не була подана до суду першої інстанції, відтак, з урахуванням положень статті 367 ЦПК України, не приймається до уваги колегією суддів, так як жодні поважні причини щодо неможливості подання цього доказу до суду першої інстанції в матеріалах справи відсутні та апелянтом не зазначені.

Щодо стягнення заборгованості за процентами

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2020 року між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.

З аналізу вищевказаної заяви вбачається, що в ній зазначено особисті дані відповідача - ОСОБА_1 та відомості про його фінансовий стан, натомість будь-які відомості про умови кредитування, у тому числі, про відсоткову ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача вона не містить.

До суду першої інстанції також було подано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» для типу кредитного продукту: картка «Універсальна», картка «Універсальна Gold», картка «Зелена», в якому також визначені, у тому числі: основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої вартості кредиту, порядок повернення кредиту, інформація щодо штрафів за несвоєчасне погашення кредити та/або відсотків (а. с. 7).

У вищевказаному паспорті споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

З вищевказаного вбачається, що інформація, яка міститься у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» не містить в собі конкретних відомостей щодо кредитного договору, укладеного між сторонами даної справи, а інформація, яка міститься в ній має інформативний характер.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так,згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, у вказаному паспорті у графі підпис споживача зазначено: «підпис клієнта: ОСОБА_1 . Підписано простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 20-01-2020 16:15 з номера телефону НОМЕР_1 у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг».

З аналізу даного паспорту споживчого кредиту вбачається, що він вміщує в собі загальні відомості щодо типу кредитних продуктів: картка «Універсальна», картка «Універсальна Gold», картка «Зелена» та в ньому відсутні відомості щодо наданого банком відповідачу конкретного типу кредитного продукту, що свідчить про його ознайомлювальний характер.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вказаний паспорт споживчого кредиту містить пропозицію щодо укладення договору на певних умовах у декількох варіантах, але не підмінює сам договір, у якому мають бути чітко визначені всі умови кредитного договору, а не альтернативні варіанти, адже доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, що заборонено частиною шостою статті 81 ЦПК України.

Крім того, паспорт споживчого кредитування не зазначається у анкеті-заяви як складова частина договору, у зв`язку із чим, інформація зазначена у ньому за програмою «Кредитна картка» не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження та узгодження конкретних умов кредитування.

Обґрунтовуючи свої вимоги, банк посилається на «Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи», які розміщені на банківському сайті, які є невід`ємною частиною спірного договору.

При цьому матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці тарифи та витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ «А-Банк».

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в Анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов не можуть розцінюватися, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Враховуючи, що позивачем не доведено факт ознайомлення відповідача про умови кредитування, зокрема й щодо нарахування та сплати відсотків, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог АТ «А-Банк»в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ «А-Банк», а заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 грудня 2021 року- залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 грудня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2022 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко