Справа № 399/318/20
Провадження № 2/399/2/2022
УХВАЛА

09 березня 2022 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судового засідання Гриценко Т.М., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Татарчука О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним,

встановив:

В провадженні Онуфріївського районного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Старікова Н.О. в судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. 09.03.2022 від представника позивачки надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнними діями на території України, а отже, неможливістю прибути в судове засідання внаслідок небезпеки для життя. Просила призначити наступну дату розгляду після встановленого строку воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Татарчук О.В. заявив клопотання про залишення даної справи без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, оскільки не вважає причини неявки поважними.

Відповідачка ОСОБА_1 клопотання адвоката підтримала та просила задовольнити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наведені засади є конституційними гарантіями права на судовий захист, та, з огляду на положення ст. 129 Конституції України, що узгоджуються із ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, забезпечують рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що представник позивачки двічі не з`явилась в судове засідання, а саме, 24.02.2022 на 09.00 годину у зв`язку з поганим самопочуттям внаслідок підвищеного тиску, про що подала заяву про відкладення розгляду справи, та 09.03.2022 на 13.30 годин у зв`язку з воєнними діями на території України, а отже, неможливістю прибути в судове засідання внаслідок небезпеки для життя. Судове засідання просила призначити після встановленого строку воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Аналогічні висновки висловлені в ухвалах Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц (провадження № 61-1420ск19), від 31 січня 2019 року у справі № 442/2263/18 (провадження № 61-48691ск18), від 25 березня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц (провадження № 61-4960ск19).

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, за приписами зазначених положень ЦПК України суд не може залишити позов без розгляду з підстав повторної неявки позивача в судове засідання за наявності заяв представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки ним було повідомлено про причини неявки і ці причини суд вважає поважними.

Керуючись ст.ст. 84, 257 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 та представника ОСОБА_4 про залишення без розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним відмовити.

Повний текст ухвали суду складено 10 березня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Лях