Провадження №2/521/114/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретарів Манюка Д.В., Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зміну черговості одержання права на спадкування шляхом визнання права на спадкування, усунення від права на спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому, остаточно, в порядку статті 49 ЦПК України просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьком та матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; встановити факт, що має юридичне значення, що мати позивача, ОСОБА_6 , та батько ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , є рідними братом та сестрою; встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_8 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ; змінити черговість, одержання ОСОБА_1 , права на спадкування після смерті, ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши за ОСОБА_1 , право на спадкування в порядку другої черги спадкування за законом; усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі.

Позов обґрунтований тим, що після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач, як спадкоємець за правом представлення, 11 червня 2019 року звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про оформлення спадщини. Вказувала, що 13.12.2019 року вона отримала від державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори лист «Щодо надання інформації» в якому її повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_8 неможливо в зв`язку з тим, що нею не надано документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Крім того, зазначала, що в матеріалах спадкової справи наявна заява спадкоємця попередньої черги про відмову від прийняття спадщини за законом не на її користь. 30 квітня 2021 року вона звернулася з заявою до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом або про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 30 квітня 2021 року державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори виніс Постанову про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, та в матеріалах спадкової справи наявна заява спадкоємця попередньої черги про відмову від прийняття спадщини не на користь позивача. Сторона позивача зазначає, що нею вжито заходів щодо підтвердження родинних відносин з спадкодавцем шляхом звернення до державного архіву Полтавської області, Кобеляцького РВ ДРАЦС, щодо надання відомостей про надання копії актових записів та повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , однак отримано відповідь щодо неможливості надання копій актових записів у зв`язку із значною втратою документів довоєнного часу в період тимчасової окупації Полтавщини (1941-1943 рр.) нацистськими загарбниками. Документально підтвердити факт наявності родинних відносин між нею та ОСОБА_8 не має можливості, крім того існує спір про право на спадкування за законом, а тому встановлення факту родинних відносин породжує для заявника юридичні наслідки, та встановити даний факт іншим шляхом, аніж в судовому порядку не надається за можливе.

Стороною відповідача, 16.03. 2020 року подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності, в якому ОСОБА_2 , після зміни предмету позову, просить суд визнати факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 ; визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; Ѕ частку будинку АДРЕСА_3 . Зустрічний позов обґрунтований тим, що померла ОСОБА_8 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 в зв`язку із чим остання, після смерті ОСОБА_8 , звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову від нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_2 не було надано оригінали документів на спадкове майно.

Стороною позивача надано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 не визнає, вважає, що позивач за зустрічним позовом не є двоюрідною сестрою ОСОБА_8 та спадкоємцем другої черги, оскільки не походить від роду Голик.

В ході розгляді справи представник ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечувала.

В ході розгляді справи представник ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення позову ОСОБА_1 , зустрічний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та показання свідків, вивчивши заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити частково, а позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення,з наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами цивільної справи підтверджено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , укладено шлюб, від якого народилося двоє дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 , актовий запис № 3344 (т. 1 а. с. 37) та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно свідоцтва про шлюб, актовий запис № 322, Серії НОМЕР_2 , 11 березня 1958 року укладено шлюб між ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а. с. 36), від якого ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_15 , актовий запис № 1746, а ІНФОРМАЦІЯ_8 померла.

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_13 .

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 4229, Серії НОМЕР_3 (т. 1 а. с. 8).

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.11.2019 року, матеріалів спадкової справи № 602/2019 до майна ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкодавцю належало на праві власності наступне нерухоме майно:

- Ѕ частка квартири АДРЕСА_2 , яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2005 року. Право власності зареєстроване 20.04.2006 року у встановленому законом порядку;

- Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 , яка належала на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1996 року, видане Управлінням ЖКХ виконкому ОМР. Право власності зареєстроване 20.04.2006 року у встановленому законом порядку;

- квартира АДРЕСА_1 , яка належала свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2014 року;

- Ѕ частка житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_3 .

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_8 мала рідного брата, ОСОБА_16 , 1939 року народження, який від шлюбу з ОСОБА_17 мали доньку ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка є племінницею спадкодавця та спадкоємцем другої черги за правом представлення, даний факт сторонами не оспорювався.

Згідно свідоцтва про смерть, актовий запис № 1, Серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_11 помер брат спадкодавця, ОСОБА_16 .

Спадкоємицею ОСОБА_16 є його донька, громадянка РФ, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка є спадкоємцем за правом представлення щодо майна ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заяви від 01.06.2019 року, складеної нотаріусом Піонерського нотаріального округу, Калінінградської області, Виноградовою Лідією Сергіївною, зареєстрованої в реєстрі № 39/9-н/39-2019-1-1035, ОСОБА_18 , громадянка Російської Федерації відмовилась від належної їй частки на спадщину, що залишилась після смерті громадянки ОСОБА_8 , на користь двоюрідної сестри спадкодавця - ОСОБА_2 (т. 2 а. с. 74).

31 липня 2019 року Листом «Щодо надання інформації» державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса повідомив ОСОБА_18 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю ОСОБА_2 на користь якої здійснена відмова, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутня нотаріально засвідчена копія свідоцтва про народження батька, ОСОБА_16 .

Згідно копії рішення Світлогорського міського суду Калінінградської області від 12 жовтня 2020 року, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_18 та ОСОБА_8 .

Згідно заяви від 22.05.2019 року, яка надійшла до Малиновської державної нотаріальної контори 04.06.2019 року, посвідченої Пугачовою І.В., приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області 22 травня 2019 року, ОСОБА_2 заявила себе двоюрідною сестрою ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийняла спадщину, спадкова справа № 602/2019 (т. 2 а. с. 5).

Згідно заяви від 11.06.2019 року, складеної нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса, позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа № 602/2019 (т. 2 а. с. 15 об.).

13.12.2019 року Листом «Щодо надання інформації», державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, та наявність в матеріалах спадкової справи заяви спадкоємця попередньої черги про відмову від прийняття спадщини за законом не на користь позивача (т. 1 а. с. 44).

30 квітня 2021 року ОСОБА_1 до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом або про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно Постанови державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 30 квітня 2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, та наявності в матеріалах спадкової справи заяви спадкоємця попередньої черги про відмову від прийняття спадщини не на її користь.

Згідно Постанови державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 30 січня 2021 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, та відсутності в матеріалах спадкової справи оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно(т. 1 а. с. 100).

Судом встановлено, що стороною позивача ОСОБА_1 вжито заходів щодо підтвердження родинних відносин з спадкодавцем шляхом звернення до державного архіву Полтавської області, Кобеляцького РВ ДРАЦС, щодо надання відомостей про надання копії актових записів та повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Згідно відповіді Кобеляцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 22.09.2020р., отримати копії актових записів про народження ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , актовий запис про шлюб ОСОБА_19 з ОСОБА_6 , запису про шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_4 не надається за можливе у зв`язку з значною втратою документів довоєнного часу в період тимчасової окупації Полтавщини (1941-1943рр.) нацистськими загарбниками.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 1,2 та 4 ст. 10 ЦПК).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів України.

Правовідносини пов`язані із захистом права власності та спадкуванням врегульовані Цивільним кодексом України (Книга шоста). Також Законами України «Про нотаріат». Крім того, у судовій практиці застосовується Постанова Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частинами першою та другою статті 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтями 1216, 1218 ЦК передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею1259 цього Кодексу.

За правилами ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно статті 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Абзац 2 частини першої статті 1265 ЦК України дозволяє зробити висновок, що ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Ступінь є свого роду одиницею вимірювання споріднення поміж родичами за походженням. Він надає можливість встановити «відстань» між спорідненими особами (родичами за походженням). Причому така «відстань» може характеризувати як більш близьке споріднення, так і віддалене. Як наслідок чим далі біологічно особи знаходяться одна від одної, тим більший порядковий ступінь споріднення їх пов`язує.

Аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини.

По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу).

Згідно до частини 4 статті 1266 ЦК України (спадкування за правом представлення ) двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У постанові Верховного Суду у колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 643/1216/15-ц (провадження № 61-6924св18) зроблено висновок по застосуванню статті 1266 ЦК України та вказано, що спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яка відкривається з дня смерті особи або з дня, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно частини 2 статті 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Пунктом 25 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування», коло осіб, на користь яких спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини, є вичерпним і за його волевиявленням змінюватись або доповнюватись не може. У разі коли спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь особи, вказаної в статті 1266 ЦК України, правила про спадкування за правом представлення не застосовуються.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Членів сім`ї пов`язують взаємні права та обов`язки. Ця ознака є найбільш вагомою для юридичного визначення поняття сім`ї.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Пунктами 4.6. п. 2 гл. 10 розд. ІІ Порядку передбачено, що спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі: відсутності спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до п. 4.9.-4.12, 4.14. гл. 10 розд. 2 Порядку свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Предметом розгляду даної справи є встановлення фактів, що має юридичне значення, спадкування нерухомого майна, що належала спадкодавцю та визнання за спадкоємцем права власності на успадковане майно.

При розгляді даної справи суд приймає до уваги принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначений, зокрема у ст. 13 ЦПК, згідно умов якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, при цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Слід зазначити, що для кровного споріднення характерним є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв`язках.

Так, до родичів третього ступеня споріднення відносяться рідні дядько та тітка спадкодавця, діти дядька та тітки (двоюрідні брати і сестри) спадкодавця спадкують у порядку представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України.

Таким чином, двоюрідні брат і сестра, знаходяться в родинному зв`язку по дідові або бабі з дітьми їхніх синів або дочок, тобто мають спільного діда і бабу або одного з них.

Отже, основу бокової лінії складає походження осіб від спільного предка. Таким спільним предком можуть виступати дід і баба або один із них.

При встановленні ступеня споріднення спадкодавця, ОСОБА_8 з її «двоюрідними сестрами» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід «відшукати» спільного предка, яким для двоюрідної сестри буде їх дід.

Стороною позивача доведено у судовому засіданні (показання свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , фото світлини, свідоцтва про народження позивача та ОСОБА_8 ), що ОСОБА_8 походить з роду ОСОБА_25 , їх спільним дідом є ОСОБА_3 , від якого походять батько спадкодавця - ОСОБА_5 та мати ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , які між собою є рідними братом та сестрою.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є онуками ОСОБА_3 , а тому вважаються прямими кровними родичками, двоюрідними сестрами та перебувають у четвертому ступені споріднення.

ОСОБА_1 , як двоюрідна сестра спадкодавця ОСОБА_8 , має четвертий ступінь споріднення із спадкодавцем і належить до п`ятої черги спадкоємців за законом. За правом представлення своєї матері ОСОБА_6 , яка була рідною тіткою спадкодавця і померла до відкриття спадщини, позивач набула права на спадкування в третю чергу за законом.

Разом із цим, суд вважає недоведеним факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Стороною відповідача не доведено у судовому засіданні належними та допустимими доказами, що спадкодавець та ОСОБА_2 мають спільного предка, від якого походить мати спадкодавця, ОСОБА_28 та мати ОСОБА_2 - ОСОБА_29 . Не доведено й те, що ОСОБА_28 та ОСОБА_29 є рідними сестрами, так як матеріали справи не містять відомостей щодо зміни прізвища матері ОСОБА_2 з ОСОБА_29 на ОСОБА_29 .

Вказані обставини є підставами для висновку суду про необхідність відмовлення в зустрічному позові. Дані обставини є підставою і для відмови у задоволенні позову про визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю позивача із померлою ОСОБА_8 , суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю до уваги судом беруться показання свідків про спільне проживання та ведення спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання); фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Ухвалюючи рішення про відмову в цій частині позовних вимог щодо встановлення факту проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем, суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_8 , тобто наявність сім`ї, у період протягом п`яти років до моменту смерті останньої матеріали справи не містять.

Разом з цим показання свідків про проживання позивача із спадкодавцем однією сім`ю, не є достатніми доказами про наявність у них сім`ї в розумінні статті 3 СК України.

Крім того судом враховується, що згідно листа приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено з підстав відсутності документів, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем, а також наявності заяви спадкоємця попередньої черги про відмову від прийняття спадщини за законом не на користь ОСОБА_1 , а тому визначений позивачем спосіб захисту порушених, або невизнаних прав шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років не може вважатись ефективним.

Позовні вимоги про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 не підлягають задоволенню зважаючи на наступне.

За приписами ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2019 року по справі № 766/810/17.

Та обставина, що ОСОБА_2 не спілкувалися із ОСОБА_8 протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування, суд керується наступним.

Зміна черговості одержання права на спадкування регулюється ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання права на спадкування є сукупність наступних фактів, встановлених судом: - здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому матеріальних послуг; -матеріальне забезпечення спадкодавця; надання іншої допомоги; тривалість здійснення вказаних дій; перебування спадкодавця у безпорадному стані в зв`язку із похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Із матеріалів справи вбачається, та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , а також копіями медичної документації ОСОБА_8 та фіскальними чеками щодо придбання медичних препаратів (т. 1 а. с. 18-25), що ОСОБА_1 тривалий час надавала ОСОБА_8 матеріальну та іншу допомогу, опікувалася нею, доглядала спадкодавця та забезпечувала всі потреби ОСОБА_8 , які остання не мала можливості забезпечувати самостійно через похилий вік та стан свого здоров`я.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині із їх задоволенням. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 січня 2020 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання до суду позовної заяви до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зміну черговості одержання права на спадкування шляхом визнання права на спадкування, усунення від права на спадкування у розмірі 11910 (одинадцять тисяч дев`ятсот десять) гривень 20 копійок до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2020 року відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору за подання до суду зустрічного позову до ОСОБА_1 про визнання права власності у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зміну черговості одержання права на спадкування шляхом визнання права на спадкування, усунення від права на спадкування у розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог, враховуючи те, що ОСОБА_1 фактично не понесла витрат на оплату судового збору, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено, судовий збір у розмірі 10373 (десять тисяч триста сімдесят три) гривень та 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави. Судовий збір за дві немайнові позовні вимоги, в розмірі 1537 грн., в задоволенні яких ОСОБА_1 було відмовлено, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

ОСОБА_1 також понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн., що підтверджується детальним описом робіт, актом про прийняття-передачу наданих послуг, копіями квитанцій та копією договору про надання правової допомоги (т. 3 а. с. 107-113), які, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог необхідно стягнути з ОСОБА_2 в розмірі 8000 грн. (чотири із шести заявлених позовних вимог).

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1258-1266 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зміну черговості одержання права на спадкування шляхом визнання права на спадкування, усунення від права на спадкування - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьком та матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є рідними братом та сестрою.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Змінити черговість, одержання ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши за ОСОБА_1 , право на спадкування в порядку другої черги спадкування за законом.

В іншій частині позову - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності, - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 1537 (одна тисяча п`ятсот триста сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_7 на користь держави судовий збір у розмірі 20883 (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_7 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_6 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Тополева