РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/842/21

Провадження №2/458/48/2022

Сторони в справі:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представники сторін:

представник позивача Ловінська С.С.

представник відповідача Миньо М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини дитини до досягнення дитиною трьох років,

встановив:

13.10.2021 ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь щомісячно в розмірі 2500,00 грн. до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем в них є двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірваня їх шлюбу, діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Єдиним джерелом доходу є соціальна допомога до досягнення 3-ох річного віку молодшим сином у розмірі 1032,00 грн. Вказує, що перебуває у вкрай важкому матеріальному становищі, не має можливості працювати, бо сама виховує та здійснює догляд за двома дітьми. Відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, так як на відміну від неї, матеріально та житлом забезпечений, в його користуванні залишився спільно нажитий за час шлюбу будинок, а вона з дітьми вимушена тимчасово знімати житло.

Ухвалою суду від 03.11.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29.12.2021 позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про задоволення витрат на послуги адвоката у справі, подала додаткові пояснення до позовної заяви.

11.01.2022 відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову повністю. Зокрема, вказав, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу, у нього незадовільний стан здоров`я, хворіє, часто перебуває на лікуванні, в тому числі і на стаціонарному, потребує підтримуючого лікування. На даний час перебуває в складному матеріальному становищі. Проживає в будинку, який був збудований за кошти його батька, а земельна ділянка була набута на підставі договору дарування. Позивачка не винаймає житло, а як вона сама стверджує, проживає у рідної сестри. Позивачка вивезла з будинку побутову техніку, меблі та інші речі домашнього вжитку, він проживає фактично у пустому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько, внаслідок чого він втратив місце роботи. З 05.01.2022 перебуває на обліку як безробітний в Турківському РЦЗ. Доглядає за матір`ю, яка є особою похилого віку, має інвалідність II групи, залишилася сама, потребує допомоги та фінансової підтримки. Рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дітей, що разом становить 6000,00 грн та в сукупності є 124,2% всього його доходу. Твердження позивачки про його доходи та витрати є безпідставними. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

25.01.2022 позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якому виклала свої пояснення, аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень. Просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 21.02.2022 позивач ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем, вона та діти проживають окремо. Вона не має в даний час можливості працювати, оскільки займається вихованням дітей, знаходиться в декретній відпустці, отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі 860,00 грн і потребує допомоги. Відповідач проживає в їх спільному будинку, користується автомобілем, а вона все покинула та проживає з дітьми у сестри в м. Трускавець. Проживати у спільному будинку з відповідачем не може, бо він чинить їй перешкоди, вчиняв домашнє насильство. Відповідач оплатив собі навчання в м. Києві, де вчиться на інженера, має заощадження в розмірі 7500 доларів США. Рішенням суду їй присуджено аліменти на утримання двох дітей, однак відповідач оскаржує рішення суду і коштів на утримання дітей не надає, а тому всі витрати несе лише вона одна. Вважає, що відповідач має можливість допомогти їй фінансово, як колишній дружині. до досягнення їх молодшим сином трьох років. Просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2500,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Ловінська С.С. позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, заявах по суті. Додатково зазначила, що позивач самостійно утримує двох дітей та себе, єдиним доходом позивачки є соціальна допомога на дитину. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як вчиться на інженера, буде працювати самостійно, має у власності будинок, земельні ділянки, автомобіль в користуванні, грошові кошти в розмірі 7500 доларів США. Окрім цього, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей і не сплачує аліментів за рішенням суду, так як таке оскаржує. Позивач просить про розмір аліментів на її утримання, який становить розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу, що є необхідним на мінімальні потреби та харчування. Просить позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Пояснив, що працював Інженером з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна в ФОП ОСОБА_7 , де його дохід складав 4830,00 грн в місяць. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 його батько ОСОБА_7 помер і він залишився без роботи. З 05.01.2022 перебуває на обліку в центрі зайнятості, де йому виплачують 70 відсотків від попереднього доходу в розмірі 3380,00 грн, однак фактично отримав 800 грн та 1300 грн. Іншого доходу не має, ніяких курсів, навчань в м. Києві не оплачував, роботи не має, бо має матір похилого віку. яка хворіє і потребує допомоги. Крім того, він і сам хворіє, потрібні гроші на ліки. Зазначив, що якби позивачка з дітьми проживали з ним, то він би їх утримував, а якщо вони проживають окремо, то вважає, що вона не потребує його допомоги. Окрім цього, йому стало відомо, що позивачка, скориставшись воєнним станом, виїхала з дітьми за кордон, де має добре життя. Просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 21.02.2022 представник відповідача - адвокат Миньо М.М. позов не визнав, з підстав і доводів, які викладені у відзиві. Зазначив, що відповідач не має можливості надавати допомогу позивачці, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Сторони у справі є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25.10.2019 Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області) (а.с. 5).

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 09.08.2021, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3, 4).

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 09.12.2021 вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3000,00 грн (три тисячі гривень) щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12.04.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду не набрало законної сили, відповідачем подано апеляційну скаргу.

Як видно з довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації від 14.09.021 за №754, ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразову допомогу на утримання дитини в розмірі 1032,00 грн. (січень 2021- червень 2021 включно) (а.с. 6).

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.10.2015, індексний номер 45508080 (а.с. 7).

З Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічна) за період 2020 рік, декларант ОСОБА_1 видно, члену сім`ї декларанта - чоловіку ОСОБА_2 на праві власності (100 % власності) належить житловий будинок загальною площею 186,1 кв.м. по АДРЕСА_1 ; дві земельні ділянки площею 1000 кв. м. кожна в м. Турка Львівської області; земельна ділянка площею 1000 кв.м. в с. Коритище, Турківського району Львівської області; заробітна плата ОСОБА_2 - 48 338,00 грн; грошові активи - 7500 доларів США; субсидія - 18 783,00 грн. Декларант ОСОБА_1 задекларувала допомогу при народженні дитини в розмірі 12 384,00 грн.

Як видно із листа НАЗК від 20.07.2021, було розглянуто заяви ОСОБА_2 щодо можливого відображення ОСОБА_1 недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік. У зв`язку з відсутністю в наданій інформації фактичних даних, які можуть бути перевірені, про відображення у декларації, поданій ОСОБА_1 за 2020 рік, недостовірних відомостей, які відрізняються від достовірних на вказану суму, питання щодо проведення повної перевірки декларації може бути вирішено після їх надання (а.с. 101,102).

Згідно з довідкою Турківської районної філії Львівського Державного центру зайнятості від 06.01.2022 №1073, ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний в Турківському РЦЗ з 05.01.2022 (а.с. 103).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.03.1985 батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 108).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 23.11.2021 (а.с. 107).

Як видно з посвідчення № НОМЕР_4 , яке видано Турківським ПФ Львівської області, ОСОБА_8 (мати відповідача) отримує пенсію по інвалідності II групи загального захворювання (а.с. 110).

Згідно з висновком лікаря - терапевта від 22.01.2021, призовник ОСОБА_2 непридатний до військової служби (а.с. 111).

З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 видно, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 10.08.2021 по 20.08.2021 (а.с. 112).

З довідки КНП "Турківська центральна міська лікарня" від 16.08.2021, ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні з 15.08.2021 (а.с. 116).

Як видно з довідок КНП "Турківський РЦПМСД" від 23.11.2021, від 02.09.2021, від 08.10.2021 ОСОБА_2 знаходився на лікуванні з приводу : бронхіальна астма.

Згідно з даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України, нарахована заробітна плата ОСОБА_2 в ФОП ОСОБА_9 за 2021 рік становить 54 000 грн.

Позивач у позовній заяві як на підставу позову вказує про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Відповідач заперечив проти позову, оскільки не має можливості сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини до досягнення їх сином ОСОБА_5 трьох років.

Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей, який регулюється нормами Глави 9 "Права та обов`язки подружжя по утриманню" Розділу ІІ Сімейного кодексу України.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Так, згідно з положеннями ч. 4 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

А відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У ході судового розгляду справи суд встановив, що шлюб між сторонами розірвано.

З березня 2021 року спільні діти сторін у справі, зокрема малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають з матір`ю окремо в м. Трускавець Львівської області та перебувають на її утриманні, що не заперечили сторони в справі.

Під час розгляду справи по суті, відповідач наголошував на тому, що не має можливості надавати фінансової підтримки колишній дружині, як матері своєї дитини до досягнення сином трьох років, оскільки не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, на його утриманні перебуває ще його мати - інвалід другої групи, яка потребує стороннього догляду, що є перешкодою йому працевлаштуватись. Окрім цього, він сам часто хворіє, що вимагає коштів.

Оцінюючи такі доводи відповідача в заперечення ним позову, суд зазначає таке.

Як видно з пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , яке видано Турківським ПФ Львівської області, мати відповідача ОСОБА_8 отримує пенсію по інвалідності II групи загального захворювання.

Отже, мати відповідача має особисті кошти у вигляді пенсії для свого забезпечення.

Водночас, відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що розмір такої пенсії його матері є недостатнім для забезпечення її потреб, як і не надав доказів того, що мати перебуває на його матеріальному утриманні, розмір таких витрат.

Щодо доводів відповідача про його витрати на лікування у зв`язку з захворюванням, то суд вважає такі необґрунтованими та недоведеними, оскільки відповідач не надав суду доказів таких витрат з урахуванням характеру хвороби та її перебігу.

Натомість, суд встановив, що до листопада 2021 року відповідач був офіційно працевлаштований, отримував заробітну плату в ФОП ОСОБА_7 , загальна сума доходу за 2021 рік становить 54 000 грн, що підтверджується даними Пенсійного фонду про нараховану заробітну плату.

З 05.01.2022 відповідач перебуває на обліку як безробітний в Турківському районному центрі зайнятості.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач, розмір допомоги з безробіття складає 70% його доходів, які він отримував, коли працював у ФОП ОСОБА_7 , що становить 3380,00 грн. Водночас, вказав, що отримав лише 800 грн та 1300 грн, однак, доказів цього суду не надав.

Окрім цього, суд встановив, що відповідачу на праві власності належить житловий будинок, земельні ділянки, у його користуванні є транспортний засіб - автомобіль ЛАДА «Калина», грошові кошти в сумі 7500 доларів США, які передані третім особам, що зокрема видно з Декларації позивачки за 2020 рік.

Відповідач заперечив наявність у нього грошових коштів в сумі 7500 доларів США, ствердив, що позивач внесла неправдиві відомості в декларацію про майнові доходи, однак належних доказів, які б спростували ці відомості суду не надав.

Аргументи відповідача про те, що позивачка забезпечена, має кошти і не потребує матеріальної допомоги, суд до уваги не бере, оскільки відповідно до положень ст. 84 СК України право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відтак, суд відхиляє заперечення відповідача проти позову щодо того, що він не має можливості надавати утримання колишній дружині до досягнення дитиною трьох років.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги офіційні відомості про доходи відповідача - отримання допомоги по безробіттю, наявність у нього на праві власності житлового будинку, земельних ділянок, наявність в користуванні транспортного засобу, грошових активів в сумі 7500 USD (доларів США), те, що відповідач, в даний час, не несе витрат на утримання своїх двох дітей, оскільки оскаржує в апеляційному порядку рішення суду про стягнення з нього аліментів на двох дітей, добровільно таких коштів не надає.

Окрім цього, відповідач є працездатним, а тому в нього відсутні об`єктивні труднощі, перешкоди та, водночас, є достатні можливості надавати матеріальне утримання позивачці до досягнення дитиною трьох років, що в свою чергу підтвердив в судовому засіданні відповідач, який вказав, що якби дружина з дітьми проживала з ним, то він би їх утримував, а оскільки вона з дітьми проживає окремо, то не бажає надавати їй утримання.

Однак, з урахуванням викладеного та конкретних обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі 1000,00 грн., а не 2500,00 грн, як просить позивачка, що відповідає принципу справедливості та розумності, враховуючи потребу позивачки в утриманні та фінансові можливості відповідача.

Отже, позов підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з такого.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

На підставі п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору.

Відтак, з урахуванням часткового задоволення позову, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 363,20 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Позивачем заявлено розмір таких витрат на загальну суму 8500,00 грн.

Як видно з матеріалів справи адвокат Ловінська С.С. як представник позивача, діяла на підставі Ордеру серії ВС №1100008 від 11.10.2021 та Договору про надання правових послуг адвоката №07/21 від 03.04.2021, Додатки № 3, №3А (уточнений) до договору.

На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката представник позивача адвокат Ловінська С.С. подала наступні докази:

- Договір про надання правових послуг № 07/21 від 03.04.2021 (далі Договір);

- Додаток №3 до Договору про надання правових послуг;

- Додаток №3А (уточнений) до Договору про надання правових послуг адвоката;

- Акт виконаних робіт по договору та Додатку №3 до Договору, згідно з яким вказано послуги за вивчення матеріалів справи, надання консультацій, відпрацювання тактики захисту, збір доказів у справі, та підготовку позовної заяви, всього виконано робіт на суму 2500,00 грн;

- Акт виконаних робіт по Договору та Додатку №3 до Договору, згідно з яким погоджена вартість роботи за підготовку додаткових пояснень до позовної заяви, за участь адвоката у судовому засіданні 21.02.2022 та 23.03.2022, підготовку до судового засідання, підготовку необхідних документів для подання у судовому засіданні всього на суму 2500,00 грн.

Як видно з товарних чеків від 11.10.2021 ОСОБА_1 оплатила за послуги адвоката 2500,00 грн; від 23.12.2021 - 6000,00 грн.

Відтак, загальна суму витрат на правову допомогу позивача складає 8500,00 грн.

Представником відповідача - адвокатом Миньо М.М. в свою чергу, заявлено витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

На підтвердження таких витрат надано Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1114241 від 11.01.2022; договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 04.01.2022, акт приймання - передачі наданих послуг, квитанцію до прибуткового касового ордера.

Згідно з актом приймання - передачі наданих послуг, адвокатом Миньо М.М. надано ОСОБА_2 наступні послуги: аналіз справи, вивчення правової позиції, підготовка відзиву на позовну заяву - 2000,00 грн., участь в судовому засіданні 12.01.2022 (1 судодень) в сумі 1000,00 грн., а всього разом 3000,00 грн.

Наведені вище послуги та витрати на правову допомогу позивача та відповідача підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, такі послуги відповідають умовам договорів про надання правової допомоги, а час, витрачений на них, є обґрунтованим, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму відповідають критерію реальності таких витрат, співмірності та розумності їхнього розміру.

Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвокатів від сторін та їх представників не надходило.

Відтак, суд вважає підтвердженими витрати сторін у справі на професійну правничу допомогу в зазначеному вище розмірі, а тому, з урахуванням часткового задоволення позову, такі витрати необхідно покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3400,00 грн., а з позивача на користь відповідача 1800,00 грн.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 ) аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 13.10.2021 і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави судовий збір в розмірі 363,20 грн (триста шістдесят три гривні двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3400 грн (три тиясчі чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1800 грн (одна тисяча вісімсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення суду складено та підписано 28.03.2022.

Суддя О.І. Кшик