Справа №718/564/22
Провадження №2-о/718/28/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2022 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого-судді Мізюка В.М., присяжних Залявського О.В., Камеліна В.Г., секретаря Харабара А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/564/22 за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Кіцманська міська об`єднана територіальна громада про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою. Зазначає, що ОСОБА_2 є його колишньою дружиною та матір`ю його дітей, з якою вони постійно проживали у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У 2010 році ОСОБА_2 виїхала за межі України в Італію з метою працевлаштування. Заявник вказує, що до 2015 року ОСОБА_2 підтримувала із ним та дітьми зв`язок, телефонувала, а з 2015 не підтримує ні з ним, ані з іншими членами сім`ї ніяких зв`язків, її місце проживання чи перебування не відоме.

Неодноразові намагання зв`язатися із ОСОБА_2 за роки не дали ніякого результату.

Мотивуючи свої вимоги тим, що у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які постійно проживають разом із ним. Йому необхідно діяти в їх інтересах, однак через відсутність зв`язку з їх матір`ю він обмежений в захисті їх інтересів, а тому просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 безвісно відсутньою.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2022 року відкрито провадження по справі та визначено справу розглядати за правилами окремого провадження, призначивши судове засідання на 23 березня 2022 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, скерував 22.03.2022 до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність.

Також 22.03.2022 року на адресу суду надійшла заява міського голови Кіцманської міської ради Булеги С.Б., у якій останній просить розглянути справу без участі представника міської ради. Не заперечує щодо задоволення вимог ОСОБА_1 , при цьому вказує на те, що наслідки прийняття рішення їм відомі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області 27.08.2007 року про що було зроблено відповідний актовий запис за № 28 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області 06.05.2005 року про що було зроблено відповідний актовий запис за № 13 (а.с.9-10).

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 жовтня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 7)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 161 від 15.03.2022 року, складеного комісією при Кіцманській міській раді Пілат Т.І. з 2010 року перебуває за межами України, вихованням та матеріальним забезпеченням дітей не займається. (а.с11)

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Статтею 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування)». Така правова позиція, підтверджена 22 листопада 2018 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №225/882/17.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц).

Оцінка Суду.

З урахуванням вищевикладеного та аналізу наявних у справі доказів в сукупності, з огляду на практику Верховного Суду щодо розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою, беручи до уваги відсутність відомостей про перебування фізичної особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості, сплив більше ніж річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи та беручи до уваги наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою, а саме враховуючи те, що останній фактично здійснює догляд за неповнолітніми дітьми, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 безвісно відсутньою.

На підставі викладеного, ст.43 ЦК України, ст.ст.234, 235, 246-249 ЦПК України, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 141, 223, 259, 263, 264, 265 268, 293, 294, 305-309, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , - безвісно відсутньою.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 250 ЦПК України.

Судове рішення у відповідності до ч.4 ст. 268 ЦПК України не проголошувалося.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий - суддя: В.М. Мізюк

Присяжні: О.В.Залявський

В.Г. Камелін