Справа № 242/3049/18
Провадження № 2-з/242/29/22
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2022 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом на підставі скасованого заочного по цивільній справі №242/3049/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Піреус банк МКБ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом на підставі скасованого заочного по цивільній справі №242/3049/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Піреус банк МКБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначив що ухвалою Селидівського міського суду від 28. 01.2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України, заява розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та цивільну справу, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений, зокрема шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 КПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову може бути подана одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.01.2022 року у справі №242/3049/18, провадження №2-п/242/3/22 заочне рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Піреус банк МКБ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Згідно п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали встановив, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову просить зупинити виконавче провадження .

Дослідивши матеріали скарги, заяви про забезпечення скарги, в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Крім того, відповідно до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» прямо віднесено вирішення питання про зупинення виконавчого провадження до компетенції виконавця, а не суду. Не наділено суд правом зупинення виконавчого провадження та виконавчих дій і нормами ЦПК України.

Передбачене п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа допускається лише в порядку позовного провадження в якості заходу забезпечення позову у разі, коли порушено питання про перегляд рішень, на підставі якого виданий цей виконавчий лист.

Одночасно суд не вправі вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключно повноваженням державного виконавця.

Разом з тим, учасник виконавчого провадження (боржник) не позбавлений права оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність виконавця, зокрема щодо відмови зупинити виконавче провадження за зверненням боржника або не зупинення виконавцем виконавчого провадження з урахуванням обставин передбачених ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищенаведене, заява ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149,150 ЦПК України суд, -

Керуючись ст.ст.150,151,153,353,354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом на підставі скасованого заочного по цивільній справі №242/3049/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Піреус банк МКБ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи,якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя І.М. Владимирська