СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2190/21
Провадження № 2/306/161/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Пецко Ж.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Полянська сільська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 . Зазначає, що покійний до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав у вищевказаному житловому будинку разом з синами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які є спадкоємцями першої черги після смерті батька. Вказує, що після того, як позивач звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, там йому було повідомлено про відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок. Тому просить визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою сю АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того зазначив, що ОСОБА_3 не заперечує проти визнання за ним права власності на даний житловий будинок.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 39).

Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, в матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 29.07.2021 року, про те, що він не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на спірний будинок (а.с. 25).

Представник Полянської сільської ради у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 38).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Згідно Рішення Родниківської сільської ради депутатів трудящих від 30.03.1991 року та Акту про відведення земель, ОСОБА_4 виділено та відведено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво у с. Родниківка, площею 0,07 га (а.с. 12-13).

Відповідно до будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, №1/91, дозволу на право виконання будівельних робіт та паспорта на забудову земельної ділянки в населеному пункті УРСР, ОСОБА_4 дозволено збудувати житловий будинок на вищевказані земельній ділянці (а.с. 9-11).

Як убачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.02.1994 року, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.01.2014 року, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено відповідний актовий запис №3 від 18.01.2014 року (а.с. 8).

Як убачається з Довідки Полянської сільської ради від 28.07.2021 року №2223, ОСОБА_3 що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 24).

Відповідно до технічного інвентаризаційна справа 685/2021 від 03.08.2021 року, житловий будинок АДРЕСА_1 складається з А- житловий будинок, Б Гараж; В літня кухня; Г Сарай; Д навіс; Е Вбиральня; І колодязь; №1-2 огорожа. Його вартість, відповідно до довідки №519 від 03.08.2021 року, становить 110063 грн (а.с. 15-23, 26).

Згідно копії нотаріально завіреної заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такий не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за його братом ОСОБА_1 (ас. 25).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину … .

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Полянська сільська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець