233 № 233/6244/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
17 березня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О. С.
за участю секретаря Штреккер В.О.,
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
30 грудня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому позивач зазначає, що 21 лютого 2000 року згідно договору купівлі-продажу придбала квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . У житловому приміщенні розташованому за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 . Відповідач протягом восьми років не проживає у зазначеній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере. Перешкод в користуванні жилим приміщення ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію та у подальшому здійснити відчуження житла на користь інших родичів, у зв`язку з чим просить визнати відповідача ОСОБА_2 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію сторони позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6) на підставі договору купівлі-продажу від 21 лютого 2000 року посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Борисевич В.А., зареєстровано в реєстрі за №419 (а.с. 5), що також підтверджується відповіддю КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації костянтинівської міської ради» вих. №14 від 11 січня 2022 року (а.с. 16).
ОСОБА_1 , згідно паспортних даних зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6 зворот).
Відповідно довідки КП «СЄЗ» №40 від 11 січня 2022 року (а.с. 17), за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , син, 1987 р.н., ОСОБА_3 , син, 1976 р.н.
Проте, як вбачається з акту перевірки паспортного режиму КП «СЄЗ» №40 від 11 січня 2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 03 березня 2004 року. ОСОБА_2 не проживає в квартирі з травня 2014 року, його особисті речі відсутні, що підтверджують свідки-сусіди ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 18).
Вказаними доказами підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з травня 2014 року.
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 з власної волі з травня 2014 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачамем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеної квартири.
Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 березня 2022 року.

Суддя :