Справа № 353/157/22
Провадження № 2-о/353/16/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - Луковкіної У.Ю.,

за участю: cекретаря судового засідання - Мороз М.І.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання з 2000 року разом зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_2 до часу відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в нотаріальному порядку їй було роз`яснено, що діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. А тому, вона звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також просила викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які можуть засвідчити вказаний факт.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2022 року прийнято до розгляду в порядку окремого провадження та відкрито провадження у справі, а також задоволено заяву заявниці про виклик свідків для допиту в судовому засіданні.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що вона з 2000 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом із матір`ю ОСОБА_2 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заінтересованої особи - Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що визнає заявлені вимоги, просив розгляд справи провести без його участі.

Свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є жителями с. Жуків Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в судовому засіданні засвідчили той факт, що ОСОБА_1 з 2000 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом із матір`ю ОСОБА_2 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , вела з нею спільне господарство, здійснювала за нею догляд, проводила її похорон та на даний час проживає за цією ж адресою. Ствердили, що ОСОБА_2 була перестарілою та потребувала стороннього догляду, який здійснювала її донька ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши заявницю та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно копії Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ № 577 від 18.01.1996 року ОСОБА_2 на підставі рішення Жуківської сільської Ради народних депутатів від 09.12.1995 року № 7 належить на праві приватної власності земельна ділянка розміром 66,1 ум.кад.га, розташована на території Жуківської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 2).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 15.08.1968 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 12). У шлюбі у них народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). 06.12.1994 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 11 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 (батько заявниці) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (мати заявниці) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). Ще за життя ОСОБА_2 (мати заявниці) посвідчила на ім`я ОСОБА_1 (заявниця) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 08.06.2015 року (а.с. 6) та копією витягу з Спадкового реєстру від 18.06.2015 року (а.с. 6 зворот).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , однак заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також не підтверджено факт її спільного проживання, як спадкоємця, із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. Також нотаріусом було роз`яснено про можливість звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 60/01-16 від 16.02.2022 року (а.с. 7).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З метою оформлення спадщини за заповітом в нотаріальному порядку заявниці необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем - ОСОБА_2 по день її смерті по АДРЕСА_1 . З довідки Жуківського старостинського округу Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 16 від 11.01.2022 року встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 (мати заявниці) разом були зареєстровані ОСОБА_7 (зять), ОСОБА_9 (онука) та ОСОБА_10 (онук), а також з 11.01.2000 року по день смерті ОСОБА_2 постійно проживала без реєстрації донька ОСОБА_1 (заявниця), яка вела з нею спільне господарство, обробляла земельні ділянки, сплачувала комунальні платежі, здійснювала догляд за перестарілою матір`ю та проводила її похорон (а.с. 5). Також про факт спільного проживання ОСОБА_1 (заявниця) разом з матір`ю ОСОБА_2 з 2000 року по день смерті спадкодавця в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у ОСОБА_1 (заявниця) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2 , вона не може оформити спадкове майно за заповітом на своє ім`я в нотаріальному порядку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Заслухавши заявницю та свідків, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи те, що заінтересована особа не заперечила проти задоволення заяви, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявниці юридичне значення, заяву слід задовольнити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, керуючись ч. 1 ст. 82, 89, ч. 4 ст. 206, ст.ст. 263-265, 268, 273, 294, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , у період з 2000 року та на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_2 , 1936 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на рахунок заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА

Повний текст судового рішення складено «18» березня 2022 року.