Справа № 195/428/13-ц
У Х В А Л А

іменем України

02.03.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Скрипченка Д.М., за участю секретаря судового засідання Левкович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням державного виконавця Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа),

ВСТАНОВИВ:

Старшим державним виконавцем Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Вільховською С.Ю. внесено на розгляд суду подання про тимчасове обмеження боржника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованої за місцем проживання по АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа).

Подання обгрунтовує тим, що у відділі державної виконавчої служби знаходиться на виконанні виконавче провадження №65620410 від 02.06.2021 року відкритого на підставі виконавчого листа.

Постановою про відкриття виконавчого провадження боржника було зобов`язано подати державному виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про свої доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, вказано суму, яку необхідно сплатити, рахунок на який повинно перерахувати кошти, та надати документи для підтвердження оплати.

До відділу державної виконавчої служби боржник не з`являється, кошти, відповідно виконавчого докумсенту не сплачує, що свідчить про його ухилення від сплати боргу.

Одним із заходів виконання рішення суду, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язання, покладених на нього рішенням, є тимчасове обмеження особі боржнику у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України суд розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України негайно, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Державний виконавець до суду не прибув, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не направив.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні в Томаківському відділі державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області знаходиться виконавче провадження №65620410 від 02.06.2021 року відкритого на підставі виконавчого листа №195/428/13-ц від 27.10.2015 року, виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області, яким звернуто стягнення на домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

В поданні начальник відділу посилається, що постановою про відкриття виконавчого провадження зобов`язано надати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В добровільному порядку боржник на момент подачі подання борг не сплатив.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 313 ЦК України фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регламентується нормами Закону України «Про порядок виїзду з України, в`їзду в Україну громадян України».

Зокрема, статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України регламентовано порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Отже, обмеження права громадян України на виїзд за кордон можливе у конкретно визначених законом випадках та має тимчасовий характер і зумовлене необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб та інтересів держави.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець посилався на невиконання виконавчого листа №195/428/13-ц від 27.10.2015 року, виданого Томаківстким районним судом Дніпропетровської області.

До того, не надано належних доказів того, що боржник умисно не виконує виконавчий напис, ігнорує виклики державного виконавця, та умисно чинить перешкоди у здійсненні виконавчих дій.

Згідно положень ч. 1 ст. 18, ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 1 розділу XIII «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, в яку були внесені зміни та доповнення 29 вересня 2016 р. № 2832/5, передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

До подання державного виконавця додаються належним чином завірені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов`язань боржником тощо.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Отже, державний виконавець повинен довести факти умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа. Однак в матеріалах справи відсутня будь - яка інформація стосовно того, чи отримував особисто боржник постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, державний виконавець не надав суду доказів належного повідомлення боржника про відкрите відносно нього виконавче провадження, в якому був наданий строк для добровільного виконання рішення, доказів свідомого ухилення боржника від виконання рішення, а посилання на небажання боржником виконувати рішення є припущенням.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, враховуючи зазначене, суд не убачає підстав вважати наявність фактів ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, тому подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника необґрунтованим та передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає законних підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через Томаківський районний суд.

Згідно ч 5 ст. 268 ЦПК України датою постановлення ухвали, постановленої за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 02.03.2022 року.

Суддя: Скрипченко Д.М.

02.03.2022