Справа № 932/6111/21
Провадження № 2/932/2630/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 лютого 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кондрашова І.А.,

за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А.,

представника позивача - адвоката Шерекіної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на дитину. Підставами для задоволення позову вказує те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03.04.2018 року.

Відповідач аліменти не сплачує та має заборгованість у розмірі 72 097, 09 грн.

Крім того, позивач понесла додаткові витрати на дитину, що обумовлені особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини та станом її здоров`я, на загальну суму 28 910, 00 грн. Зазначені витрати полягають у наданні послуг по лікуванню зубів у розмірі 6200, 00 грн., лікуванні зору у розмірі 5310, 00 грн., придбання абонементу в басейн для лікування вад хребта у розмірі 1000, 00 грн., заняття з мовної підготовки та вивчення іноземної мови у розмірі 16 400, 00 грн. Враховуючи, що відповідач не виконує свого обов`язку по утриманню дитини, не сплачує ці додаткові витрати, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 половину вартості додаткових витрат на дитину у розмірі 14 455, 00 грн.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В судове засідання з`явилась представник позивача, яка позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку.

За змістом ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на те, що відповідач не надав відзиву на позовну заяву, не з`явився в судове засідання без поважних причин (без повідомлення причин неявки), суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України гарантовано право кожної особи, в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року, який зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1199.

Від шлюбу у них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 373.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2011 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 свої зобов`язання по сплаті аліментів не виконує та має заборгованість по їх сплаті у розмірі 72 097, 09 грн.

Судом також встановлено, що позивач понесла додаткові витрати на дитину у розмірі 28 910, 00 грн.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Перевірячи зміст додаткових витрат на дитину та їх обґрунтованість, суд вказує, що позивачем витрачено 6200, 00 грн. на лікування зубів дитини, що підтверджено товарними чеками від 26.11.2020 р., 02.12.2020 р., 05.02.2021 р., актами виконання робіт та чеками від 01.06.2021 р., від 21.05.2021 року. Ці витрати визнаються судом додатковими, оскільки пов`язані із хворобою зубів дитини.

Також позивачем понесено витрати у розмірі 5 310, 00 грн. на лікування вад зору дитини. Це підтверджується квитанцією № 3908 від 31.05.2021 р., рахунком та квитанцією № 4930 від 29.06.2021 р., рахунком та квитанцією № 6091 від 28.07.2021 р., квитанцією № 002337 від 28.07.2021 р.

Крім того, позивач сплатила 1000, 00 грн. за купівлю абонементів в басейн. Суд погоджується з тим, що ці витрати також є додатковими, оскільки дитина має вади хребта, тому плавання є в даному випадку лікувальною процедурою, а також профілактикою захворювання. Хвороба хребта підтверджена відповідними медичними документами, висновком за результатами МРТ, що є в матеріалах справи.

Щодо заняття з мовної підготовки та вивчення англійської мови, судом встановлено, що дитина має хист до лінгвістики та вивчення іноземної мови, тому витрати у сумі 16 400, 00 грн. є додатковими, оскільки пов`язані із схильністю дитини до вивчення мови, тому суд визнає ці витрати також обґрунтованими. Отже, всі заявлені позивачем витрати на дитину є додатковими у розумінні ст. 185 СК України.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 половини вартості понесених додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 14 455, 00 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір у розмірі 908, 00 грн. на користь Держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 261, 263-265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), про стягнення додаткових витрат на дитину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 14 455 (чотирнадцять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень, 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участі в судовому засіданні - протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ