Справа № 523/4611/21
Провадження №2/523/2146/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"23" лютого 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Сирф Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, в загальному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , яким просить стягнути з неї на його користь борг за договором позики в розмірі 2 423 400,00грн, а також штраф за несвоєчасне повернення позики в розмірі 484 680,00грн. В обґрунтування позову зазначив, що 14 вересня 2020р між сторонами було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 2 423 400,00 грн, а остання зобов`язувалася повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів до 14.01.2021р. Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, а саме до теперішнього часу не повернула позивачеві суму боргу, що і стало причиною звернення до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання по справі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчі судові засідання не з`являлася, судом надсилалась копія ухвали про відкриття провадження, позову та доданих до нього матеріалів відповідачу, неодноразово надсилались судові повістки про час, дату та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання останньої, рекомендовані повідомлення повернуті без вручення, також відповідач повідомлялась про розгляд справи через смс-повідомлення, які їй були доставлені. Крім того, відповідач неодноразово повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Ухвалою суду від 13.10.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.11.2021р.

У судове засідання на 30.11.2021р. сторони не з`явились. Заявою від 30.11.2021р. позивач просив провести судове засідання за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначив що відповідач ОСОБА_2 зловживає своїми процесуальними правами, затягує розгляд справи. Відповідач ОСОБА_2 повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом надіслання судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, разом із тим рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачеві, станом на 30.11.2021 року, до суду не повернулось. 26.11.2021 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій остання зазначила що перебуває на лікуванні, в іншому місті, докази чому надасть суду пізніше, просила відкласти розгляд справи, надати можливість ознайомитись із матеріалами справи. Суд, враховуючи надходження до суду заяви, першу неявку відповідача на судове засідання під-час розгляду справи по суті, з метою надання відповідачеві можливості реалізувати своє право на судовий захист, відклав розгляд справи на 24.01.2022р.

У судове засідання на 24.01.2022р. сторони не з`явились. Заявою позивач просив провести судове засідання за його відсутності. Відповідач ОСОБА_2 повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом надіслання судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось із відміткою «за закінченням терміну зберігання». 21.01.2022р. на адресу суду надійшла письмова заява, підписана ОСОБА_2 , якою остання зазначила що хворіє, здала ПЛР тест, результат якого є позитивний, тому вона перебуває на самоізоляції, просила відкласти розгляд справи на іншу дату, ознайомитись із матеріалами справи. Суд, враховуючи надходження до суду заяви від відповідача, докази її хвороби, з метою надання відповідачеві можливості реалізувати своє право на судовий захист, вдруге відклав розгляд справи по суті на 23.02.2022р.

У судове засідання 23.02.2022р. сторони не з`явились. Заявою позивач та його представник просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідач ОСОБА_2 повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом надіслання судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). 22.02.2022р. на адресу суду надійшла письмова заява, підписана ОСОБА_2 , якою остання зазначила що продовжує хворіти, з позовом вона не згодна, оскільки повернула гроші ОСОБА_1 та має розписки про це, просила відкласти розгляд справи на іншу дату.

Суд вивчивши доводи заяви відповідача ОСОБА_2 , вважає за необхідне визнати неявку відповідача ОСОБА_2 на судове засідання 23.02.2022 року неповажною, оскільки до заяви про відкладення розгляду справи останньою не було додано жодних доказів, в підтвердження наведених не. доводів. ОСОБА_2 так і не надала суду доказів перебування останньої за межами міста Одеси на лікуванні, а також перебування у відділенні інтенсивної терапії, підключення до ІВЛ з 40% ураження легені.Справа перебуває на розгляді в суді з 16.03.2021 року, майже рік, за весь цей час суд неодноразово належним чином повідомляв відповідача ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи, як шляхом надіслання судових повісток, так і шляхом надіслання смс-повідомленя, а також в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В свою чергу, відповідач так жодного разу і не з`явилась до судового засідання, також не реалізувала своє право на представництво своїх інтересів через представника, не з`явилась до суду для ознайомлення із матеріалами справи, не надала відзив на позовну заяву. Стверджуючи про наявність доказів повернення грошових коштів позивачеві, остання не надала до поданої суду заяви жодних доказів цим доводам, тому суд розцінює заяву ОСОБА_2 від 22.02.2022 року про відкладення розгляду справи як таку, що направлена на затягування розгляду справи, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи із того, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судовою повісткою, причини неявки відповідача визнані судом неповажними, позивач не заперечував проти заочного рішення по справі, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановити заочне рішення, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню,з наступних підстав.

Згідно копії договору позики від 14.09.2020р, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 2 423 400,00грн, а остання зобов`язувалася повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів до 14.01.2021р.

Відповідно до пункту 2 цього договору, грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору. Підписання цього договору є підтвердженням факту повного передання грошових коштів між сторонами.

Вказаний договір, оригінал якого знаходиться у позивача, наданий до суду першої інстанції в копії, належним чином засвідченій адвокатом позивача. У своїй заяві від 22.02.2022р. про відкладення розгляду справи, відповідач ОСОБА_2 не заперечує отримання грошових коштів, а лише стверджує про їх нібито повернення, разом із тим вона так і не надала суду жодних доказів цьому.

Дослідивши належним чином засвідчену копію договору, оцінивши його зміст, установивши, що відповідач ОСОБА_2 у заяві від 09.04.2021 року підтверджує отримання грошових коштів від ОСОБА_1 , суд вважає що між сторонами існують правовідносини, які виникли з договору позики.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Відповідно до статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

З боку відповідача суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги в частині стягнення суми боргу.

Причини невиконання зазначеного грошового зобов`язання та цільове використання позичених грошових коштів правового значення для розгляду справи по суті не мають.

За викладених обставин, судом встановлено, що на час розгляду справи грошові кошти в розмірі 2 423 400,00грнза договором позики від 14.09.2020рпозивачу не повернуті, що свідчить про невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов`язань. Доказів іншого матеріали справи не містять.

Крім того, згідно пункту 7 згаданого договору позики, в разі, коли позичальник своєчасно не поверне позикодавцю позику або порушить порядок повернення позики, сторони домовились, що позичальник має сплатити позикодавцю штраф у розмірі 20 відсотків від суми невиконаного зобов`язання, тобто несплаченого боргу.

Отже, окрім суми боргу в розмірі 2 423 400,00грн, з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 20 відсотків від цієї суми, а саме 484 680,00грн, у зв`язку з порушення строків повернення боргу відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено повністю, судовий збір в розмірі 11350,00грн. покладається на відповідача та підлягає стягненню з нього на користь позивача.

На підставі статей 525,533,549,625,1046,1048,1050 ЦК України та керуючись статтями 76,82,128,130,141,259,263-265,268,279,280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму бору за договором позики від 14.09.2020р. в розмірі 2 423 400,00 грн, штраф в розмірі 484 680, 00грн., а також судовий збір в розмірі 11 350,00грн, разом 2 919 430,00грн. (два мільйони дев`ятсот дев`ятнадцять тисяч чотириста тридцять гривень 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою:АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 09.03.2022р.

Суддя К.О. Далеко