БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2041/2021
Провадження № 2-во/497/7/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про виправлення описки

18.03.2022 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Вачева Т.М.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виправлення описки у судовому рішенні у цивільній справі за їхньою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області та Болградський районний відділ міграційної служби України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 16.12.2021 року була задоволена заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області та Болградський районний відділ міграційної служби України.

Проте, 09.03.2022р. заявники звернулися до суду з заявою про виправлення описок у вищевказаному судовому рішенні, стверджуючи, що у першому абзаці мотивувальної частини рішення неправильно вказане прізвище заявників як " ОСОБА_3 " " ОСОБА_4 та ОСОБА_4 " замість правильного " ОСОБА_5 та ОСОБА_5 ", а також вважають, що у першому абзаці резолютивної частини рішення прізвище заявників також вказано неправильно замість "правильного " ОСОБА_6 " зазначено " ОСОБА_3 ", що підлягає виправленню, оскільки ці неправильності не дають можливості здійснити реєстрацію ними, заявниками, свого права власності на нерухомість, оскільки на це право впливає вказане рішення суду про встановлення юридичного факту.

У судове засідання щодо вирішення питання про виправлення описки сторони не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду даного питання.

Суд, вивчивши доводи заяви та матеріали судової цивільної справи №497/2041/21 (провадження №2-о/497/104/21), дійшов висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими лише частково, а тому задоволенню підлягають частково.

Так, дійсно, у першому абзаці мотивувальної частини вказаного рішення Болградського районного суду Одеської області від 16.12.2021 року прізвище заявників вказане у називному відмінку як " ОСОБА_3 ", а саме: "... ОСОБА_4 та ОСОБА_4 ..." замість правильного " ОСОБА_5 та ОСОБА_5 ", що є технічною помилкою, яка виникла, можливо, при перенесенні тексту судового рішення до програми ДС з програми "Ворд", яка має функцію автоматичного виправлення написання прізвищ, і ця неправильність не була своєчасно помічена при виготовленні тексту судового рішення, а тому ця помилка, що є опискою, підлягає виправленню з метою дотримання прав заявників на використовування судового рішення за призначенням для реєстрації їхніх прав у подальшому з врахуванням фактів, встановлених даним рішенням суду.

Проте, резолютивна частина зазначеного рішення не містить помилок, оскільки прізвище заявників зазначене у родовому відмінку, що вбачається з написання їхніх імен, які також зазначені у родовому відмінку і влаштовують заявників, і є правильним написанням, виходячи зі змісту речення, адже суд ухвалив задовольнити заяву (кого?) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тобто, з запитання вбачається застосування родового відмінку.

Так, матеріал з Вікіпедії вільної енциклопедії, як і будь-який підручник з української мови регламентує, що в українській мові налічують сім відмінків: називний, родовий, давальний, знахідний, орудний, місцевий і кличний. Змінюються за відмінками ті частини мови, що прийнято звати іменами іменники, прикметники, числівники, а також дієприкметники і займенники. Українські та інші слов`янські прізвища, що мають закінчення І відміни, відмінюються як відповідні іменники І відміни, а прізвища із закінченнями ІІ відміни - за зразком відмінювання іменників ІІ відміни.

Більшість суфіксів, які утворюють українські прізвища, можна поділити на три групи за значенням (https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A3%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D1%96_%D0%BF%D1%80%D1%96%D0%B7%D0%B2%D0%B8%D1%89%D0%B0).

Перша і найпоширеніша група це патронімічні, тобто суфікси, які вказують на батька, діда (предка) особи. Це суфікси: -енк-, -єнк- ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ); -ук, -юк ( ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ); -ич, - ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 ); -ів (Петрів, Данилів); -ок ( ОСОБА_12 , Клименок); -аш, -яш (Петраш, Андріяш); зменшувально-пестливі суфікси -ець, -єць, -сь, -ик, -ко (Петрусь, ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , Данилко). До цієї групи відносяться також патронімічні суфікси -ов та -ев (-єв). Прізвища на -ов ( ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ) та -ев (-єв) ( ОСОБА_17 ) це ті самі присвійні прикметники, що ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , Андріїв, але в них збереглися етимологічні -о, -е також у формі називного відмінка. Зона поширення цих форм уся українська територія, що входила до складу Російської імперії, а також Закарпаття. Причинами збереження -о, -е треба вважати, по-перше, традиційне вживання саме такої форми прізвищ з давніх-давен, по-друге, те, що метрики та особові документи виписувались російською мовою. Тому немає підстав вважати прізвища на -ов, -ев виключно російськими. Це спільний тип прізвищ, поширений і серед інших слов`ян, наприклад болгар та македонців. Так, суфікси -ець, -єць, - є типовими суфіксами та закінченням українських прізвищ, а не прізвищ іншомовного походження (напр.: Баранець, Василець, Годованець, Горобець, Кабанець, Курілець, Лебединець, Мартинець, Ордець, Погорілець, ОСОБА_16 , Степанець, Українець, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , Балаклієць, Біїць, ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ), ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_29 , Компанієць, ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ).

Тобто, прізвище " ОСОБА_6 " не є іншомовного походження для української мови, а тому є таким, що змінюється за відмінами, у тому числі й у родовому відмінку: називний ОСОБА_32 (однина), Коломімйці (множина); родовий ОСОБА_33 (однина), Коломімйців (множина); давальний відповідно, Коломімйцеві, Коломімйцю, Коломімйцям; знахідний Коломімйця, Коломімйців; орудний Коломімйцем, Коломімйцями; місцевий при Коломімйцеві, Коломімйці, Коломімйцю, при ОСОБА_33 ; та кличний Коломімйцю, Коломімєць, Коломімйці.

Таким чином, оскільки судом з`ясовано, що у даному випадку, описка (технічна помилка) виявлена лише у першому абзаці мотивувальної частини рішення вона підлягає виправленню на підставі ст.269 ЦПК України, згідно якої суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки, зазначені описки підлягають виправленню, адже ці докази досліджувалися судом і факти були встановлений в ході розгляду справи.

Тому, керуючись ст.ст.269, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виправлення описки у судовому рішенні.

Виправити описку в рішенні Болградського районного суду Одеської області від 16.12.2021р. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області та Болградський районний відділ міграційної служби України, наступним чином:

у першому абзаці мотивувальної частини вказаного рішення вважити правильним та правильно читати прізвище заявників як " ОСОБА_6 ", а саме: " ОСОБА_5 та ОСОБА_5 ").

В решті вимог заяви відмовити відповідно до мотивувальної частини даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в момент підписання суддею відповідно до вимог ст.261 ЦПК України, але може бути оскаржена сторонами протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії до Одеського апеляційного суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя А.В. Кравцова