гСправа № 358/166/22 Провадження № 2/358/410/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

10 березня 2022 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зобов`язати Обухівську райдержадміністрацію Київської області провести розрахунок та виплату йому середнього заробітку за весь період затримки повного розрахунку при звільненні, а саме за двадцять календарних днів, за період з 04.02.2021 по 24.02.2021.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом голови комісії з реорганізації (начальника) управління соціального захисту населення Богуславської райдержадміністрації Київської області Хоменка В.Г. №16-к від 04.02.2021 його було звільнено з посади та припинено державну службу на підставі п.1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників, при цьому, з ним не було проведено розрахунок, як того вимагає ст. 116 КЗпП. Так, на день звільнення відповідачем його з посади, а саме станом на 04.02.2021, з ним не було здійснено повний розрахунок по заробітній платі, що є прямим порушенням Конституції України, КЗпП України. При зверненні до відповідача 19.02.2021 про проведення виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, його вимоги відповідачем залишені без розгляду. Виплату грошових коштів невиплачених при звільненні йому було здійснено через двадцять календарних днів, а саме 24.02.2021.

При ознайомленні із позовною заявою встановлено, що позов подано в порядку цивільного судочинства, про що зазначено в позовній заяві з посиланням на ст.ст. 2, 4, 28, 184 ЦПК України.

Однак, із мотивувальної частини позовної заяви вбачається, що спір виник між ОСОБА_1 та суб`єктом владних повноважень - Обухівською районною державною адміністрацією Київської області з приводу виплати йому середнього заробітку за весь період затримки повного розрахунку при звільненні.

Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, доходить висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі виходячи з такого.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України (визначення термінів) публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу» визначено поняття державного службовця, а саме - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Як вбачається із тексту позовної заяви, ОСОБА_1 04 лютого 2021 року наказом голови комісії з реорганізації (начальника) управління соціального захисту населення Богуславської райдержадміністрації Київської області Хоменком В.Г. за №16-к, було звільнено з посади та припинено державну службу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 20 листопада 2019 року (Справа №623/1656/16-ц, провадження №14-405цс19) визначила, що публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки неодноразово викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 14-4зц18, від 11 квітня 2015 року у справі № 14-98цс18, від 22 серпня 2018 року у справах № 14-278цс18 і № 14-294цс18, від 13 березня 2019 року у справі № 14-21цс19, підстав для відступу від них не вбачається.

Оскільки позивач перебував на посаді державного службовця, спір виник з приводу звільнення позивача з публічної служби, вимоги стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, тому суд приходить до висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Враховуючи, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який, з врахуванням суб`єктного складу його учасників та правовідносин, що виникли між сторонами, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, відтак наявні підстави, визначені п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, для відмови у відкритті провадження в цивільній справі, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду в судах за правилами ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Також з огляду на приписи ч. 5 ст. 186 ЦПК України необхідно роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції окружного адміністративного суду (ст. 20 КАС України).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 186, ст.ст. 259-261, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Роз`яснити позивачу його право звернення до суду із зазначеною вимогою в порядку адміністративного судочинства до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов