Номер провадження 2/754/892/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.,

секретаря судового за Довгань Г.А.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у залі суду в місті Києві у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2011 у справі № 2-3321 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінінмуму який встановлений для дитини відповідного віку, починаючи з 13.04.2011 року і до повноліття дітей.

На виконання вказаного рішення Деснянським районним судом м. Києва 30.05.2011 року видано виконавчий лист, на підставі якого Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції в м. Києві відкрито виконавче провадження № 27422044 про стягнення аліментів.

Син ОСОБА_5 досяг повноліття і на разі здійснюється стягнення аліментів на утримання доньки на підставі вищевказаного рішення, але у розмірі половини 1/3 частки від заробітку відповідача, тому звертається до суду з позовом про стягнення щомісячно з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, який встановлений для дитини відповідного віку до досягнення повгноліття доньки, починаючи з 17.08.2021.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, та подав відзив в якому завперечує проти задоволення позовних вимог, з наступних причин:

Відповідач вважає доводи викладені в позовній заяві необгрунтованими та такими, що не відповідає чинному законодавству, а відтак він не підлягає задоволенню, а саме:

На виконання вищевказаного рішення Деснянським районним судом м. Києва 30.05.2011 року видано виконавчий лист, на підставі якого Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції в м. Києві відкрито виконавче провадження № 27422044 про стягнення аліментів.

Після досягнення повноліття сином ОСОБА_5 , стягнення аліментів здійснюється лише на доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У постанові Верховного суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зазначається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, отже у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх способом присудження.

Законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Крім цього, слід зазначити, що у випадку задоволення даної позовної заяви - розмір аліментів встановлений Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2011 року по справі № 2- 3321 - не буде змінено, оскільки позивач не просить суд змінити вже встановлений рішенням розмір аліментів, а просить ухвалити новий розм .

На адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач вважає відзив не обгрунтованим, а позов підлягає задоволенню за викладеними підставами в позовіній заяві.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволеннюз наступних підств.

Статтею 55 Конституції України кожній людині гарантовано право на звернення до суду щодо захисту порушених прав та законних інтересів. З урахуванням конституційного положення про те,що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини що виникають у державі, судам підвідомчі всі спори про захист прав та свобод громадян.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2011 у справі № 2-3321 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінінмуму який встановлений для дитини відповідного віку, починаючи з 13.04.2011 року і до повноліття дітей.

На виконання вказаного рішення Деснянським районним судом м. Києва 30.05.2011 року видано виконавчий лист, на підставі якого Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції в м. Києві відкрито виконавче провадження № 27422044 про стягнення аліментів.

Син ОСОБА_5 досяг повноліття і на разі здійснюється стягнення аліментів на утримання доньки на підставі вищевказаного рішення, але у розмірі половини 1/3 частки від заробітку відповідача, тому звертається до суду з позовом про стягнення щомісячно з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, який встановлений для дитини відповідного віку до досягнення повгноліття доньки, починаючи з 17.08.2021.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що законодавець встановлює загальний порядок, який має бути застосований під час винесення рішення про стягнення коштів на утримання дитини.

Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

За положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

При цьому, за вимогами ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2011 у справі № 2-3321 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінінмуму який встановлений для дитини відповідного віку, починаючи з 13.04.2011 року і до повноліття дітей.

Отже, позивач ОСОБА_3 скористалась своїм правом на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2011 року визначений розмір аліментів на утримання дитини, який повинен бути стягнутий з відповідача.

З огляду на викладне, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 .

На даний час рішення суду продовжує виконуватись, є чинним сторонами не оскаржувалось та не скасовувалось.

Фактично позивач звертається до суду з позовними вимогами про збільшення розміру аліментів, які раніше визначені рішенням суду, однак не вірно визначила спосіб захисту свого права, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі суд відносить на рахунок держави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.180, 181, 184 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Н.Г. Таран