ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6957/21 Номер провадження 22-ц/814/460/22Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Триголова В.М.,

Суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.

секретар: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2021 року у справі за матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи - Лохвицька міська рада, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Святецька І.В.,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Просила суд встановити факт того, що останнім місцем проживання покійної бабусі заявниці ОСОБА_2 , була АДРЕСА_1 , де вона проживала із ОСОБА_1 , та де померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що встановлення вказаного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, заявниця подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У доводах апеляційної скарги вказує, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про наявність спору про право, оскільки інші спадкоємці або особи, що можуть претендувати на спадщину відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з відповідною заявою, ОСОБА_1 вказує, що встановлення відповідного факту є необхідним для виникнення права на спадкування майна, а отже суд дійшов висновку, що в даному випадку вбачається спір про право, який підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 з підстав того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, місцевий суд дійшов вірного висновку, оскільки заявником не доведено, що відсутні інші особи, що могли б оспорювати право спадкоємця на прийняття спадщини.

З доводів заяви ОСОБА_1 вбачається, що відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана з тим, що спадкоємець пропустила строк для прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

З вказаного слідує, що встановлення факту проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, лише за умови відсутності інших осіб, що могли б оспорювати право спадкоємця на прийняття спадщини розглядається судом за правилами окремого провадження.

У доводах апеляційної скарги заявником не надано жодних належних та допустимих доказів того, що особи, які могли б оспорити право заявника на спадщину відсутні.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до незгоди заявника з висновками місцевого суду.

Отже, висновки суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження є вірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2021 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: П.С. Абрамов

Л.І. Пилипчук