Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мелянчука В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить визнати недійсним односторонній правочин АТ «Альфа-Банк» як поточного кредитора, яким проведено реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року, укладеним з ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідача провести реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року, розмір яких визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року у справі № 569/1654/15-ц.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 6 серпня 2008 року між нею та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір № 1701/0808/71-119, за умовами якого вона отримала кредит в сумі 66000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом з кінцевим строком повернення кредиту 5 серпня 2023 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку була надана квартира АДРЕСА_2 . Внаслідок укладення між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами та між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги відповідач набув статусу нового кредитора за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року. 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», спрямований на захист та відновлення платоспроможності позичальників (фізичних осіб), які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, шляхом їх реструктуризації. Відповідно до вказаного закону нею подано заяву про проведення реструктуризації за кредитним договором. Листом № 80966-34-б/б від 17 вересня 2021 року відповідач повідомив про здійснення реструктуризації на умовах: сума заборгованості зі сплати кредиту за кредитним договором становить 902883,83 грн, з яких: реструктуризована сума заборгованості за тілом кредиту - 347438,96 грн, реструктуризована сума заборгованості за процентами - 555443,87 грн. Розмір процентів за користування кредитом встановлюється у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні та станом на дату проведення реструктуризації, збільшеному на один процентний пункт, становить 9,27 процентів річних. В результаті виконання умов реструктуризації банком прощено (анульовано) загальну суму кредитної заборгованості 2274486,44 грн за власним рішенням банку до закінчення строку позовної давності, в тому числі: основна сума боргу 786062,96 грн, відсотки 387657,03 грн; комісії/штрафи/пені 11000776,45 грн. Проведену відповідачем реструктуризацію вважає необґрунтованою та такою, що суперечить положенням Закону № 1381-ІХ. Відповідачем неправомірно нараховано прощену (анульовану) загальну суму кредитної заборгованості у розмірі 2274486,44 грн, зокрема комісії/штрафи/пені 11000766,45 грн. Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року у справі № 569/1654/15-ц частково задоволено позов АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року в розмірі 44036,83 доларів США. Тобто, остаточна заборгованість, визначена рішенням суду станом на 17 вересня 2021 року (дата проведення реструктуризації) становить 1174021,81 грн згідно офіційного курсу НБУ (на день проведення реструктуризації). Також судом встановлено, що 13 січня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до вимоги № 927-102 б/б від 8 січня 2015 року про дострокове повернення кредиту скористався правом вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, відтак такими діями банк на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання - строки повернення кредиту з 5 серпня 2023 року на 13 січня 2015 року. Відповідач відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та п.9.1 кредитного договору змінив строк виконання основного зобов`язання, тобто, в повній мірі скористався своїм правом визнання терміну повернення кредиту таким, що настав, правом вимагати дострокового повернення всієї суми отриманого кредиту, нарахованих процентів та інших нарахованих за договором платежів. Таким чином, після прийняття рішення Рівненським міським судом Рівненської області від 27 грудня 2019 року у справі № 569/1654/15-ц відповідач втратив право нараховувати проценти і штрафні санкції, передбачені кредитним договором. В той же час, як видно з повідомлення про проведення реструктуризації, в результаті виконання умов реструктуризації буде прощено (анульовано) загальну суму кредитної заборгованості в розмірі 2274486,44 грн, розмір якої суттєво перевищує розмір заборгованості, встановленої рішенням суду. Реструктуризація зобов`язання за кредитним договором має відбуватися з урахуванням розміру заборгованості, встановленої судом. Проведення реструктуризації у запропонованому відповідачем варіанті суперечить нормам законодавства, порушує її права, створює додаткове фінансове навантаження та штучно збільшує розмір існуючої заборгованості. Реструктуризація кредитної заборгованості втілена в односторонньому правочині кредитора. Недійсність такого одностороннього правочину законом прямо не встановлена, а тому такий правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто, він може бути ос порений лише в судовому порядку і належним способом захисту в такому разі має бути визнання правочину недійсним. Повне відновлення та захист порушених прав у випадку визнання недійсним правочину, яким проведено реструктуризацію її зобов`язань, може відбутися шляхом покладення на відповідача обов`язку провести реструктуризацію в порядку ст.19, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» з урахуванням обставин і підстав недійсності спірного правочину щодо проведення реструктуризації.

Ухвалою від 26 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 26 жовтня 2021 року суд відмовив ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

19 листопада 2021 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що позивачем обрано невірний спосіб захисту власних порушених прав шляхом визнання недійсним одностороннього правочину АТ «Альфа-Банк», яким проведено реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором. АТ «Альфа-Банк» не вчиняв жодного одностороннього правочину щодо проведення реструктуризації за кредитним договором. Порядок проведення реструктуризації передбачено Законом України «Про споживче кредитування». З положень цього закону випливає, що у кредитора відсутнє право на укладення правочину на проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором. Інформація про зміну зобов`язань та новий графік платежів надсилається позичальнику у формі листа, який має містити вичерпний перелік інформації, який передбачений пп.12 п.7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач, керуючись положенням закону, не укладав жодного правочину, який позивач оскаржує в судовому порядку. Тобто, дії кредитора щодо проведення реструктуризації та умови такої реструктуризації визначаються на підставі кредитного договору, визначених кредитором умов реструктуризації та Закону України «Про споживче кредитування». Позивач необґрунтовано посилається на розмір заборгованості, який визначений рішенням Рівненського міського суду від 27 грудня 2019 року по справі № 569/1654/15-ц, як на підставу неправомірності дій відповідача щодо проведеної реструктуризації. При проведенні реструктуризації кредитні правовідносини відновлюються на умовах визначених кредитним договором, не зважаючи на наявність судових рішень про повне та дострокове повернення кредитних коштів. Позивачем було добровільно сплачено грошові кошти в сумі 1600 доларів США саме з метою виконання вимог закону щодо відсутності заборгованості станом на 1 січня 2014 року, відповідно до графіку погашень, який є невід`ємною частиною кредитного договору, а не для часткового виконання судового рішення. Позивач, звернувшись до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду від 27 грудня 2019 року, таким, що не підлягає виконанню, погодилася з проведеною реструктуризацією та скористалася правами, наданими законом, для врегулювання питання наявності виконавчого документа про стягнення кредитної заборгованості, яка була реструктуризована. Дії відповідача щодо істотного зменшення боргу, який був визначений у судовому рішенні про стягнення заборгованості, були вчинені на підставі актуальної інформації про розмір заборгованості позивача станом на дату проведення реструктуризації з врахуванням порядку обрахування такої реструктуризації, яка визначена Законом України «Про споживче кредитування».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Додатково пояснив, що відповідач не мав права нараховувати відсотки після закінчення дії кредитного договору. Сума нарахованих відсотків має істотне значення, бо враховується при реструктуризації відповідно до умов закону. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Пояснив, що позивач не зазначила, яке саме положення закону порушило АТ «Альфа-Банк» при проведенні реструктуризації. Якщо реструктуризацію проведено, то це є підставою для відновлення зобов`язань за кредитним договором. Банк з дати проведення реструктуризації (дати звернення позичальника із заявою) відновив грошові зобов`язання та нарахував заборгованість на дату її проведення. Схема проведення розрахунку детально прописана у законі та банком не порушена. Позивач має право або виконувати рішення суду, або подати заяву про реструктуризацію, чим вона і скористалася. В такому випадку договірні відносини відновлюються. При цьому права споживача законодавець захистив можливістю не виконувати виконавчі листи, видані на підставі рішення суду. Просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 6 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 1701/0808/71-119, за умовами якого позивач отримала кредит в сумі 66000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом з кінцевим строком повернення кредиту 5 серпня 2023 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 6 серпня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладений іпотечний договір № 1701/0807/71-119-Z-1, відповідно до умов якого в іпотеку банку передана квартира загальною площею 66 кв.м, житловою площею 39,1 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, згідно з яким АТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах, в тому числі по кредитному договору № 1717/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року, укладеному між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» уступив, а ПАТ «Альфа Банк» набув права вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року у справі № 569/1654/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року в розмірі 44036,83 доларів США.

За вказаним рішенням 28 липня 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області видав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 44036,83 доларів США та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн.

15 липня 2021 року позивач подала АТ «Альфа-Банк» заяву про реструктуризацію зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, відповідно до п.7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (із змінами, внесеними згідно із Законом України № 1381-ІХ від 13 квітня 2021 року).

Листом № 80996-34-б/б від 17 вересня 2021 року АТ «Альфа-Банк» повідомив позивача про відповідність поданих нею документів вимогам п.7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а також надав інформацію про умови здійсненої реструктуризації та новий графік платежів.

Відповідно до зазначеного листа відповідача реструктуризація зобов`язань здійснена на таких умовах: сума заборгованості зі сплати кредиту за кредитним договором становить 902883,83 грн, з яких: реструктуризована сума заборгованості за тілом кредиту - 347438,96 грн, реструктуризована сума заборгованості за процентами - 555443,87 грн. Розмір процентів за користування кредитом встановлюється у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні та станом на дату проведення реструктуризації, збільшеному на один процентний пункт, становить 9,27 процентів річних. В результаті виконання умов реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, договір № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року, банком буде прощено (анульовано) загальну суму кредитної заборгованості 2274486,44 грн за власним рішенням банку до закінчення строку позовної давності, в тому числі: основна сума боргу 786062,96 грн, відсотки 387657,03 грн; комісії/штрафи/пені 11000776,45 грн.

Не погоджуючись із запропонованими відповідачем умовами реструктуризації зобов`язань за кредитним договором позивач позивач звернулася до суду.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших оіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України (ч.1 ст.215 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його недійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», яким розділ ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7.

Відповідно до п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Згідно з пп.12 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Внаслідок проведення реструктуризації на підставі п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» відбувається зміну зобов`язань позичальника за договором про споживчий кредит, а отже, така реструктуризація є правочином в розумінні ст.202 ЦК України.

При цьому, цей правочин є двостороннім договором, оскільки реструктуризація здійснюється кредитором на вимогу позичальника відповідно до пп.3 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» умов.

Законом України «Про споживче кредитування» в редакції від 23 квітня 2021 року прямо передбачена можливість і обов`язковість для кредитора укладення договору про реструктуризацію за наявності визначених п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» умов.

Формою договору про реструктуризацію є лист з інформацією про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації, який надсилається кредитором позичальнику відповідно до пп.12 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року, а відповідач листом від 17 вересня 2021 року повідомив позивача про умови здійсненої реструктуризації, що свідчить про укладення між сторонами договору про реструктуризацію кредитного договору.

Умови договору про реструктуризацію зобов`язань позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, та порядок проведення реструктуризації визначені п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування».

Так, згідно з пп.6 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» за результатами проведення реструктуризації на позичальника (особу, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) покладається такий вичерпний перелік зобов`язань перед кредитором: сплачувати суму заборгованості із сплати кредиту, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації, рівними частинами щомісяця (починаючи з 30 дня після дня проведення реструктуризації і надалі через кожний місяць) протягом 10 років з дня проведення реструктуризації, а якщо договором, відповідно до якого надано кредит, встановлено пізніший строк повного погашення суми кредиту, - протягом такого строку; сплатити суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації; сплачувати проценти за користування кредитом за період з дня проведення реструктуризації, що нараховуються на непогашений залишок суми кредиту в розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні (застосовується останнє значення індексу, встановлене на початок календарного дня, в який проводиться реструктуризація), збільшеного на один процентний пункт. Надалі розмір процентів за користування кредитом змінюється через кожен календарний рік з дня проведення реструктуризації та встановлюється у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні (застосовується останнє значення індексу, встановлене на початок календарного дня, в який здійснюється зміна розміру процентів за користування кредитом), збільшеному на один процентний пункт. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця, починаючи з 30 дня після дня проведення реструктуризації; сплатити пеню за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченого абзацами другим - четвертим цього підпункту, починаючи з дев`яностого дня після дня проведення реструктуризації, у розмірі половини облікової ставки Національного банку України; оплачувати здійснення страхування, якщо такий обов`язок передбачений договором або договором іпотеки.

Усі інші зобов`язання позичальника перед кредитором за договором, зобов`язання за яким реструктуризуються, не передбачені підпунктом 6 цього пункту, за результатами проведення реструктуризації вважаються погашеними (пп.7 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування»).

Згідно з пп.8 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» погашена до дня проведення реструктуризації сума неустойки, крім суми неустойки, погашеної шляхом прощення, зараховується як погашення існуючого станом на день, що передує дню проведення реструктуризації, непогашеного залишку суми кредиту (в першу чергу) та заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації (у другу чергу).

Відповідно до пп.10 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» якщо станом на день проведення реструктуризації наявні одночасно такі умови: у договорі, зобов`язання за яким підлягають реструктуризації відповідно до цього пункту, здійснено заміну кредитора внаслідок відступлення права вимоги; поточний кредитор з причини ненадання йому кредитодавцем, наступними кредиторами, до яких переходили права кредитодавця, всієї інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформації про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, не здійснив протягом 60 днів з дня проведення реструктуризації передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення та/або обчислення наявної станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості (окремо за кожним видом грошового зобов`язання та окремо за простроченими платежами, строк сплати яких відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але які кредитор вимагав повернути достроково у зв`язку з простроченням позичальником платежів); сукупна сума усіх передбачених договором грошових зобов`язань (а саме, непогашених на момент відступлення грошових зобов`язань із сплати кредиту та зобов`язань із сплати процентів за користування кредитом), право вимоги за яким відступлено, перевищує розмір плати, сплаченої поточним кредитором за відступлення такого права вимоги, то передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення не здійснюються. При цьому грошові зобов`язання позичальника перед таким поточним кредитором зменшуються на суму такого перевищення у такій черговості: у першу чергу зменшується наявна на день реструктуризації сукупна сума заборгованості із сплати кредиту (прострочена заборгованість та заборгованість, строк сплати якої не сплив); у другу чергу зменшується наявна на день реструктуризації сума заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації.

Сукупна сума усієї заборгованості (простроченої заборгованості та заборгованості, строк сплати якої не закінчився) із сплати кредиту, отримана за результатами проведення передбачених підпунктами 8, 9 та 10 обчислень, виражається у гривні із застосуванням такого курсу гривні до відповідної іноземної валюти (в якій виражена така заборгованість або у якій визначено грошовий еквівалент такої заборгованості): середнє значення між офіційним курсом гривні до такої іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день проведення реструктуризації, та офіційним курсом гривні до такої іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату надання кредиту. Така сума заборгованості із сплати кредиту вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації; сукупна сума заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, отримана за результатами проведення передбачених підпунктами 8, 9 та 10 обчислень, виражається у гривні із застосуванням такого курсу гривні до відповідної іноземної валюти (в якій виражена така заборгованість або у якій визначено грошовий еквівалент такої заборгованості): середнє значення між офіційним курсом гривні до такої іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день проведення реструктуризації, та офіційним курсом гривні до такої іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату надання кредиту. Така сума заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації (пп.11 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування»).

Обрахунок реструктуризованої суми боргу відповідач провів в порядку пп.10 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування», оскільки у кредитному договорі № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року здійснено заміну кредитора внаслідок відступлення прав вимоги; у АТ «Альфа-Банк», як поточного кредитора, відсутня інформація про історію здійснених платежів та сукупна сума усіх передбачених договором грошових зобов`язань перевищила розмір плати, сплаченої АТ «Альфа-Банк» за відступлення права вимоги.

Переведення реструктуризованої суми заборгованості у національну валюту проведено відповідачем у порядку пп.11 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування». Розмір процентів за користування кредитом встановлений у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеному на один процентний пункт, що становить 9,27 процентів річних, відповідно до пп.6 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування».

На виконання пп.12 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» АТ «Альфа-Банк» направило позивачу новий графік платежів.

Таким чином, відповідачем дотримані форма та порядок проведення реструктуризації, передбаченої п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування».

Беручи до уваги, що проведення реструктуризації не є одностороннім правочином, вимоги про визнання недійсним договору про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором позивач не пред`явила, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним одностороннього правочину АТ «Альфа-Банк», яким проведено реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року, укладеним з ОСОБА_2 .

Позивач не оспорює реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором як таку, оскільки бажає укладення договору про реструктуризацію на підставі п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування», однак не погоджується з вихідними даними, які застосував відповідач, здійснюючи обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, а саме розміром нарахованих процентів та розміром прощеної (анульованої) загальної суми кредитної заборгованості.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року у справі № 569/1654/15-ц встановлено, що надісланням 13 січня 2015 року ПАТ «Альфа Банк» вимоги № 927-102 б/б від 8 січня 2015 року про дострокове повернення кредиту, банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, то такими діями банк на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання - строки повернення кредиту з 5 серпня 2023 року на 13 січня 2015 року.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належним йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного суду сформувала правовий висновок, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 202/4494/16-ц, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Таким чином, нарахування процентів та штрафних санкцій після пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту чи спливу строку кредитування є неправомірним.

Враховуючи, що АТ «Альфа-Банк», пред`явивши до позичальника ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення кредиту, змінив строки повернення кредиту на 13 січня 2015 року, нарахування процентів та неустойки за період з цієї дати до дня проведення реструктуризації суперечить нормам цивільного законодавства.

Відповідно до пп.4 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів.

На день, що передував дню проведення реструктуризації за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року, у позичальника ОСОБА_2 існували грошові зобов`язання, визначені рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту 41626,80 доларів США, заборгованість по відсотках 1775,70 доларів США та пеня 634,33 доларів США.

Отже, обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, необхідно здійснювати, виходячи з розміру грошових зобов`язань позивача за кредитним договором, який визначений вказаним рішенням суду, оскільки у відповідача відсутні правові підстави для нарахування процентів та неустойки, які передбачені умовами кредитного договору, після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту та до дня проведення реструктуризації.

Відповідно до пп.14 п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» подальше виконання реструктуризованих зобов`язань за кредитом здійснюється позичальником відповідно до умов договору з урахуванням умов проведеної реструктуризації та норм Закону України "Про споживче кредитування".

Посилання представника відповідача на зазначений підпункт п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» як одну з підстав відновлення грошових зобов`язань позивача та нарахування процентів і неустойки за весь період до дня проведення реструктуризації не заслуговують на увагу, оскільки після проведення реструктуризації незмінними залишаються умови договору, не передбачені п.7 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, реструктуризацію зобов`язань позивача за кредитом суд не розцінює як розстрочення виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, так як внаслідок проведення реструктуризації відновлюється обов`язок позивача як позичальника сплачувати проценти за користування кредитними коштами, неустойку ( у разі прострочення виконання грошових зобов`язань) та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес передбаченими ч.2 ст.16 ЦК України способами та іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначеним законом випадках.

Закон України «Про споживче кредитування» (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті») хоча і передбачає обов`язкову реструктуризацію на вимогу позичальника, однак не встановлює механізму погодження сторонами договору про реструктуризацію розміру зобов`язань за кредитом, які підлягають реструктуризації, у випадку наявності спору щодо суми заборгованості.

Враховуючи, що відповідач при здійсненні обчислень, необхідних для проведення реструктуризації, неправомірно нарахував проценти за користування кредитом за період після спливу строку кредитування до дня проведення реструктуризації, суд вважає ефективним обраний позивачем спосіб захисту її прав як споживача шляхом зобов`язання відповідача провести реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року з врахуванням визначеного рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року у справі № 569/1654/15-ц розміру таких зобов`язань, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

За таких обставин позов належить задовольнити частково.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір за позовну вимогу про зобов`язання провести реструктуризацію, від сплати якого позивач звільнена на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство "Альфа-Банк" провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором № 1701/0808/71-119 від 6 серпня 2008 року, розмір яких визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року у справі № 569/1654/15-ц.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на користь держави 908 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, 100; .

Повне судове рішення складене 3 березня 2022 року.

Суддя