ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3394/22 Справа № 201/4738/19 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2022 року по справі за скаргою Фонду державного майна України, заінтересовані особи - ОСОБА_1 , державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Попруженко Максим Олександрович, на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконною постанову і скасування постанови державного виконавця, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2021 року Фонд державного майна України, заінтересовані особи - ОСОБА_1 , державний виконавець Соборного ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Попруженко М.О., звернувся до суду з, уточненою 01 листопада 2021 року, скаргою на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконною постанову і скасування постанови державного виконавця, мотивуючи її тим, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2020 року частково задоволено їх позов та визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового приміщення №707 гуртожитку літ.А-12, що знаходиться в АДРЕСА_1 , укладений 06 травня 2016 року між ТОВ «КП-Комфорт» і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., реєстровий номер 657, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29552456 від 11 травня 2016 року; витребувано на користь держави в особі Фонду державного майна України з володіння ОСОБА_1 житлове приміщення №707 гуртожитку літ.А-12, що знаходиться в АДРЕСА_1 належному ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06 травня 2016 року, укладеному між ТОВ «КП-Комфорт» і ОСОБА_1 , посвідчений ПН ДМНО Зайченко І.А., реєстровий номер 657, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29552456 від 11 травня 2016 року.

Зазначали, що вказане рішення набрало законної сили та 12 серпня 2021 року видано виконавчий лист, який було надіслано ними для виконання до Соборного ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Посилаючись на те, що 23 вересня 2021 року Соборним ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на їх адресу було надіслано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю у ньому відомостей щодо дати народження боржника, що грубим чином порушує їх права, а тому просили суд визнати неправомірним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 23 вересня 2021 року, прийняте головним державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Попруженком М.О.; зобов`язати Соборний ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрити виконавче провадження згідно з виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська 15 липня 2021 року по справі №201/4738/19 щодо витребування на користь держави в особі Фонду державного майна України з володіння ОСОБА_1 житлового приміщення №707 гуртожитку літ.А-12, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , належному ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06 травня 2016 року, укладеному між ТОВ «КП-Комфорт» і ОСОБА_1 , посвідчений ПН ДМНО Зайченко І.А., реєстровий номер 657, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29552456 від 11 травня 2016 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2022 року у задоволенні скарги Фонду державного майна України відмовлено.

В апеляційній скарзі Фонд державного майна України, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а їх скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що їх права порушені, оскільки у державного виконавця були відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Наголошували на тому, що поданий ними до виконання виконавчий документ відповідає усім вимогам законодавства, а відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Заінтересовані особи правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин 2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав заявника.

Встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2020 року частково задоволено позов Фонду державного майна України та визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового приміщення №707 гуртожитку літ.А-12, що знаходиться в АДРЕСА_1 , укладений 06 травня 2016 року між ТОВ «КП-Комфорт» і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., реєстровий номер 657, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29552456 від 11 травня 2016 року; витребувано на користь держави в особі Фонду державного майна України з володіння ОСОБА_1 житлове приміщення №707 гуртожитку літ.А-12, що знаходиться в АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06 травня 2016 року, укладеному між ТОВ «КП-Комфорт» і ОСОБА_1 , посвідчений ПН ДМНО Зайченко І.А., реєстровий номер 657, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29552456 від 11 травня 2016 року (а.с.26-33).

Рішення набрало законної сили та 12 серпня 2021 року видано виконавчий лист (а.с.10).

Виконавчий лист було подано на виконання до Соборного ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

23 вересня 2021 року Соборним ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з відсутністю у ньому відомостей щодо дати народження боржника (а.с.9).

Вказане повідомлення надіслано на адресу Фонду державного майна України та отримано ними 08 жовтня 2021 року (а.с.23).

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що жодних порушень під час прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання Соборним ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) допущено не було.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Положеннями ст.129-1 Конституції України, ч.1 ст.18 ЦПК України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий суд, яке передбачає як прийняття судом остаточного рішення, так і його виконання, яке забезпечується державою.

ЄСПЛ вказує, що право на суд, захищене статтею 6 Конвекції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У пункті 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційний номер не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №749/1181/16-ц (провадження №61-1115св18), від 08 травня 2019 року у справі №813/2125/16 (провадження №К/9901/21841/18), від 19 вересня 2019 року у справі №469/1357/16-ц (провадження №61-35493св18) та ряді інших.

Сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №639/2561/18-ц (провадження №61-578св19).

Таким чином повідомлення від 23 вересня 2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, прийняте головним державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Попруженком М.О. є неправомірним та порушує права Фонду державного майна України.

Відповідно до положень п.п.3 п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти судовий наказ до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення судового наказу та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Враховуючи викладене вище, а також виходячи зі змісту прав та обов`язків виконавця при проведенні виконавчих дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», колегія суддів не знаходить підстав для зобов`язання Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) усунути порушення саме шляхом відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що належним способом захисту скаржника є зобов`язання вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

Отже, скарга підлягає частковому задоволенню. Повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання слід скасувати та зобов`язати Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про часткове прийняття до уваги доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Скаргу Фонду державного майна України, заінтересовані особи - ОСОБА_1 , державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Попруженко Максим Олександрович, на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконною постанову і скасування постанови державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 23 вересня 2021 року, прийняте головним державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Попруженком М.О.

Зобов`язати Соборний відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа №201/4738/19, виданого 12 серпня 2021 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська.

У іншій частині вимог скарги відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.