Справа № 212/2250/20
У Х В А Л А

16 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., при секретарі судового засідання Курбакової Ю.О., за участю представник позивача ОСОБА_1 , представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Ростислав Олександрович про визнання договору дарування недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Ростислав Олександрович про визнання договору дарування недійсним.

На адресу суду 22.12.2021 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення доказів, в якій просить витребувати оригінали амбулаторних та стаціонарних карт хворого ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_6 , яку доручити КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги "ДОР".

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву про забезпечення доказів підтримала, просила її задовольнити з підстав та обставин викладених в ній.

В судовому засідання представники відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заперечували проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 01.04.2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження.

У підготовчому засіданні ухвалою суду від 04.08.2020 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 10.12.2020 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

09.12.2021 року представник позивача звернулась до суду з заявами про витребування доказів та призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Ухвалами суду від 09.12.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів та призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

22.12.2021 року представник позивача ОСОБА_1 звертається до суду з заявою про забезпечення доказів в якій просить витребувати оригінали амбулаторних та стаціонарних карт хворого ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_6 , яку доручити КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги "ДОР".

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В силу вимог ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з вимогами ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи

Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Згідно з вимогами ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до вимог ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до вимог ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно із ч. 1 с. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Згідно з вимогами ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З наведених вище норм процесуального закону вбачається, що подання доказів та клопотань сторін про призначення експертизи допускається на стадії підготовчого провадження у справі. Повторне заявлення клопотань, що вже вирішені судом, при відсутності інших підстав або нових обставин, є зловживанням правом, що недопустимо.

Підготовче провадження у справі закінчено 10.12.2020 року, ухвалою суду від 09.12.2021 року відхилено аналогічне клопотання про витребування доказів та призначення посмертної судово-психіатричної експертизи. Суд не може не погодитись із доводами представників відповідачів про те, що представник позивача мала більш ніж достатній час для своєчасного подання усіх доказів, якими володів, а також для вчасного заявлення клопотань, звернення до експертної установи для проведення дослідження за замовленням учасника справи.

Натомість, представник позивача вдалася до повторного заявлення клопотання, що вже вирішено судом, шляхом подачі заяви про забезпечення доказів, при тому, що нових підстав чи обставин, які зумовлюють потребу у призначенні експертизи, не навила.

Окремої уваги заслуговує час подання заяви про забезпечення доказів представником позивача, а саме: після завершення судового засідання з її участю, у якому були дослідженні докази у повному обсязі, в судовому засіданні 09.12.2021 року представником позивача було заявлено клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для підготовки до дебатів.

Отже, заяву про забезпечення доказів представником позивача подано перед призначенням та проведенням судових дебатів, що вказує, у сукупності з попередньою процесуальною поведінкою представника позивача на намір затягнути строк розгляду справи.

Внаслідок того, що заява про забезпечення доказів представника позивача про витребування оригіналів медичних карток та призначення посмертної судово-психіатричної експертизи подана несвоєчасно, обставини її подання вказують на зловживання правом, аналогічне клопотання, подане до суду з тих самих підстав та за того самого обґрунтування вже вирішена, суд приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.1-19, 197, 200, 258, 259, 260, 261, 352-355 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Ростислав Олександрович про визнання договору дарування недійсним залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Пустовіт