Справа № 513/1021/21
Провадження № 2/513/66/22
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаков Іван Іванович, Сільськогосподарський виробничий кооператив "Родина", про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування державної реєстрації права власності,
В С Т А Н О В И В:
в листопаді 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить:
Позивачка, яку належним чином повідомили про розгляд справи, до суду не з`явилась. Від представника позивачки ОСОБА_3 , діючого на підставі довіреності в межах наданих йому повноважень (а.с.27), надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с.69).
Відповідачу ОСОБА_2 судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судові виклики на 31 січня 2022 року на 14:30 годину та на 03 березня 2022 року на 10:00 годину відповідач отримав, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 61, 67).
Отже, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивачки не заперечує проти заочного розгляду справи.
За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевказані положення ЦПК України та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність умов для заочного розгляду даної справи та ухвалив заочне рішення.
Приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаков І.І., належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 37).
Представник третьої особи Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Родина", належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову (а.с.70).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Позивачка ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 07 червня 1999 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області.
Згідно довідки, яка видана 28.10.1999 року Державною податковою інспекцією у Саратському району Одеської області, 04 грудня 1996 року Державною податковою адміністрацією України було внесено відомості до Державного реєстру фізичних осіб про присвоєння ОСОБА_1 ідентифікаційного номеру НОМЕР_4 (а.с.7 об).
З копії спадкової справи № 128-2019 (а.с.38-60), заведеної приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Сулаковим І.І. до майна ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що 11 квітня 2019 року за № 313 до нотаріуса надійшла заява ОСОБА_2 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла його мати ОСОБА_1 , 1933 року народження, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 , та просив видати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки площею 3,57 га, розташованої на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області та майновий пай в складі майна пайового фонду КСП "Родина" Саратського району Одеської області (а.с.41).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Плахтіївською сільською радою Саратського району Одеської області, мати відповідача ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років в с.Плахтіївка Саратського району Одеської області (а.с.42).
Довідка Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області від 29.03.2019 року за № 186 підтверджує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на день смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Сумісно з нею проживав та вів спільне господарство син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.43).
07 травня 2021 року позивачка звернулась до відповідача ОСОБА_2 з заявою про досудове врегулювання спору, однак відповіді не отримала (а.с.12).
Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися, зокрема, своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом. При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.
Частиною 1 статті 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 4 ЦПК України, ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За положеннями ст. ст. 1216, 1217 ЦК України Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
Згідно з роз`яснень, викладених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. До інших підстав визнання свідоцтва недійсним відноситься також випадок коли у зв`язку видачею свідоцтва про право на спадщину порушуються права інших осіб.
У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.
Згідно з ч.3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952-IV, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
З огляду на зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю.
Згідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816 гривень (а.с. 1, 2).
Керуючись ст.ст. 2-15, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаков Іван Іванович, Сільськогосподарський виробничий кооператив "Родина", про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування державної реєстрації права власності - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після складення повного рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 14 березня 2022 року.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 07 червня 1999 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт НОМЕР_7 , виданий органом 5144, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт НОМЕР_8 , виданий 18 квітня 2005 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник СВК "Родина" Каланжов Валерій Васильович, ІНФОРМАЦІЯ_11 , паспорт НОМЕР_10 , виданий 18 вересня 1998 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрований в АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .
Суддя А. І. Бучацька