Провадження № 2/161/264/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.,

при секретарі судового засідання - Шолом С.І.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свій позов мотивує тим, що 05.09.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення діти залишилися проживати з ОСОБА_2 та її батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (померла у 2019 році).

Згодом ОСОБА_2 почала зловживати спиртними напоями, зникати з дому на декілька днів, залишаючи дітей на родичів.Відповідно до довідки КП «Волинський медичний центр терапії залежності» від 05.11.2020 року ОСОБА_2 пройшла курс лікування від алкогольної залежності. Працівники служби у справах дітей неодноразово проводили профілактичну роботу з матір`ю малолітніх дітей, однак належних висновків остання не зробила. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2021 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

16.04.2021 року малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 взяті на облік у службі у справах дітей як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, де батьки належним чином не виконують обов`язки по їх вихованню та утриманню.

Батько дітей ОСОБА_4 після розлучення самоусунувся від виховання дітей. З жовтня 2020 року малолітні діти проживають у сім`ї ОСОБА_9 , які є родичами ОСОБА_2 та створили належні умови для розвитку та виховання дітей.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд позбавити ОСОБА_2 , ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягувати із ОСОБА_2 , ОСОБА_4 аліменти в розмірі по 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з 20 липня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із вказаних у заяві підстав. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що змінила свій спосіб життя, має намір влаштуватися на роботу та бажає забрати своїх дітей.

Представник відповідача пояснення надані відповідачем підтримала.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.02.2012 року та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24.04.2014 року (а.с. 6, 7).

Із висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради № 178 від 01.07.2021 року, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ухиляються від виконання бвтьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працівники служби у справах дітей неодноразово проводили профілактичну роботу з матір`ю малолітніх, але належних висновків вона не зробила. У квітні 2021 року на ОСОБА_2 було складено адміністратвиний протокол за вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Батьки фактично самоусунулися від виховання та утримання дітей: не цікавляться станом здоров`я, успішністю, не надають коштів на задоволення матеріальних потреб дітей у навчальному-виховному процесі, що підтверджується інформаціями з КЗ «Луцька загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №11 -колегіум» від 11.02.2021 року №01-28/54 та із «Закладу дошкільної освіти №37» від 23.03.2021 року №11. За місцем проживання дітям в сім`ї ОСОБА_9 створені належні умови для розвитку та виховання, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 24.06.2021 року (а.с. 5).

Згідно рапорту Луцького РУП ГУНП у Волинській області, ОСОБА_12 01.06.2021 року перебуває в стані алкогольного сп`яніння та неналежно виконує батьківські обов`язки по вихованню дітей. Крім того, 01.04.2021 року на ОСОБА_2 за ті самі дії складений протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 15).

Відповідно до наказів №№10, 11 від 16.04.2021 року Служби у справах дітей Луцької міської ради вирішено взяти на облік дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків. Внесено інформацію про взяття на облік ОСОБА_11 , ОСОБА_10 у журнал обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах і до ІАС «Діти» (а.с. 11,12).

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 .. ОСОБА_4 , як батьки малолітніх дітей, свідомо ухиляються від їх виховання, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надають їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, матеріально їх не забезпечують.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 ( v0020700-08 ) від 19.12.2008 року ) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач ОСОБА_2 жодних доказів на спростування доводів позивача не надала, ОСОБА_4 у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, що, на думку суду, свідчить про його байдуже ставлення до дітей.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про систематичне ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітніх дітей, що виразилось у свідомому ухиленні від батьківських обов`язків по забезпеченню дітей та участі в їх вихованні, відповідно до цього позовні вимоги, щодо позбавлення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

З ч. 3 ст. 180 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників з ким проживає дитина.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на наведене, враховуючи особу платників аліментів, засади розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 слід стягувати аліменти в розмірі по 1/3 частини з кожного всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття на вкладний (депозитний) рахунок дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Із наведеного слідує, що при зверненні до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід також стягнути в дохід держави судовий збір в загальному розмірі 1816 грн. (за вимоги немайнового (про позбавлення батьківських прав) та майнового (про стягнення аліментів) характеру).

На підставі наведеного та керуючись ст.265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з 20 липня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягувати із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з 20 липня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є Служба у справах дітей Луцької міської ради, , службова адреса Волинська область, м. Луцьк, вул. Б.Хмельницького, 21.

Відповідачами у справі є:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомо, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП невідомо, який проживає за адресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення складений та підписаний 28 лютого 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк