Провадження № 2/686/1653/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною. Просить визнати недійсною відмову ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування свого позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_6 . Оригінал свідоцтва про смерть знаходиться у відповідача.

Згідно із заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Твердохліб В.П. на випадок своєї смерті ОСОБА_6 зробив таке заповідальне розпорядження: все майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті, і на що він за законом буде мати право, заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Вона та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.11.1981 року. Станом на день смерті ОСОБА_6 цей шлюб розірвано не було. А тому, згідно з вимогами статті 1241 ЦК України, вона, як непрацездатна вдова мала право на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом.

У встановлений законом строк (лютий 2021 року) вона, ОСОБА_5 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Красовської Н.В. та висловили свою волю для прийняття спадщини у формі заяви. До складу спадщини увійшло наступне майно: домоволодіння у селі Стуфчинці Хмельницького району Хмельницької області та домоволодіння в селі Копистин Хмельницького району Хмельницької області.

В подальшому, між ними як спадкоємцями, розпочалися переговори щодо укладення між ними договору про поділ спадкового майна.

Увесь цей час вони розглядали найбільш прийнятні варіанти поділу, вважали за доцільне зупинитися на тому, щоб був визначений одноособовий власник конкретного домоволодіння.

ОСОБА_3 постійно чинив на неї психологічний тиск, наполягав на тому, щоб вона відмовилась від своєї обов`язкової частки і саме за цієї умови він погодився укласти договір про поділ спадкового майна за умовами якого усе домоволодіння, яке знаходиться в селі Копистин успадкує він, а домоволодіння у селі Стуфчинці успадкує ОСОБА_2 .

Саме під тиском та примусом ОСОБА_3 нею 20.07.2021 року була написана заява про відмову від прийняття спадкових прав. В момент написання нею заяви, вона не розуміла наслідків вчинених нею дій. Фактично вважала, що здійснюється поділ спадкового майна.

На наступний день, коли мало відбутися підписання договору про поділ спадкового майна, ОСОБА_3 , ознайомившись зі змістом даного договору, не пояснюючи причин своїх дій, відмовився від його підписання, мовчки вийшов з кабінету нотаріуса та припинив будь-яке спілкування з нею. Вона є людиною похилого віку. Стан її здоров`я є вкрай незадовільним. Вони з спадкодавцем проживали за аресою АДРЕСА_1 . Вона продовжує проживати у даному будинку і по сьогоднішній день. Вказане житло є єдиним її житлом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Направили до суду відзивИ на позовну заяву, в якому вказаЛИ, що відповідно до свідоцтва про смерть його батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до заповіту підписаного його батьком 19.02.2019 року його батько заповів усе своє майно йому та відповідачу

ОСОБА_2 . 20.07.2021 року ОСОБА_5 підписала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині. У заяві підписаній власноруч ОСОБА_5 зазначено, що нотаріусом роз`яснено її права та правові наслідки відмови від обов`язкової частки у спадщині та, що ОСОБА_5 усвідомлює значення своїх дій, має можливість керувати ними, розуміє обставини які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб своєю справжньою волею відмовляється від своєї обов`язкової частки, до суду звертатися не буде, судових спорів вести не буде. Зазначена заява нею прочитана, їй зрозуміла та відповідає її волі. Позивач та відповідач ОСОБА_2 є рідні мати та донька, а отже мають спільний інтерес. Ніяких переговорів про розподіл спадкового майна він з ними не вів, йому просто сказали, що все домогосподарство у с. Стуфчинці має перейти їм. Позивач по питанню відкликання заяви про відмову від спадщини не зверталась. ОСОБА_5 вчинила загальну відмову від спадщини відповідно до ст.. 1273 ЦК України без зазначення особи, на користь якої вона відмовилась від спадщини, а тому підстави для визнання відмови від спадщини недійсною на підставі ст.ст. 229, 1274 ЦК України, відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків: ОСОБА_7 , який в судовому засіданні посвідчив, що він не був очевидцем розмов між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про спадщину, свідка ОСОБА_8 , яка посвідчила, що батько не говорив і не вмовляв ОСОБА_5 щодо відмови він спадщини, йому не відомо стосовно написання ОСОБА_5 заяв про відмову від прийняття спадщини; свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні посвідчила, що відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 були напружені, вона не була присутня при обговоренні поділу майна, бабушка вела розмови про спадщину; свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні посвідчила, що ОСОБА_5 називала ОСОБА_3 сином, вона добре знає закони; свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні посвідчила, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 постійна виникають конфлікти, вона була присутня при їх сварках, бабушка ніколи не повідомляла про бажання відмовитися від спадщини, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , 19.02.2019 року склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Твердохліб В.П., відповідно до якого на випадок своєї смерті ОСОБА_6 зробив таке заповідальне розпорядження: все майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті, і на що він за законом буде мати право, заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.11.1981 року. Станом на день смерті ОСОБА_6 цей шлюб розірвано не було.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина. Заяви про прийняття спадщини до нотаріуса подали ОСОБА_3 та ОСОБА_2

15 квітня 2021 року ОСОБА_5 подала до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округ Красовській Н.В. заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_4 о 15 год 55 хв. ОСОБА_5 подала до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округ Красовській Н.В. заяву про відкликання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6 від 15 квітня 2021 року. У вказаній заяві ОСОБА_5 зазначила, що вона усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, цією заявою відкликає вищезазначену заяву.

20 липня 2021 року о 15 год.58 хв. ОСОБА_5 подала до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округ Красовській Н.В., ще одну заяву про відмову від належної обов`язкової частки у спадщині, що залишилась після смерті ОСОБА_6 . У вказаній заяві ОСОБА_5 повідомила, що без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, усвідомлюючи значення своїх дій, за своєю власною волею відмовляється від належної обов`язкової частки у спадщині, що залишилась після смерті

ОСОБА_6 . До суду звертатися не буду, судових спорів вести не буду. Та їй відомо про зміст заповіту посвідченого 19 лютого 2018 року за №306 Твердохліб В.П., приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області.

Вказане підтверджується копією спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 №26/2021.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до ст. 1274 ЦК України - спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Якщо заповідач підпризначив спадкоємця, особа, на ім`я якої складений заповіт, може відмовитися від спадщини лише на користь особи, яка є підпризначеним спадкоємцем. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Статтями 229, 230 ЦК України, передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

П. 25 передбачено, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

У разі відкликання спадкоємцем своєї відмови від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, він відновлює своє право на спадкування.

Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом.

Коло осіб, на користь яких спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини, є вичерпним і за його волевиявленням змінюватись або доповнюватись не може. У разі коли спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь особи, вказаної в статті 1266 ЦК України, правила про спадкування за правом представлення не застосовуються.

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.. 78 ЦПК України - суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 79, 80 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивачем, не доведено належними та допустимими доказами того, що відповідачем ОСОБА_3 ввів її в оману та ним чинився на неї психологічний тиск, що стало причиною написання нею заяви про відмову від прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст..ст. 229, 230, 1269, 1270, 1273, 1274 ЦК України, ст..ст. . 4, 12, 15, 77 - 81, 141, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_5 , 1938 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 ;

Відповідачі: ОСОБА_3 , 1959 року народження, проживає в АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_2 , 1972 року народження, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 22.03.2022 року.

Суддя: