Провадження № 4с/712/21/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

за участі секретаря Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 , стягувач Приватне акціонерне товариство «Приватбанк» на бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі постанови державного виконавця від Соснівського відділу ДВС 27.07.2015 накладено арешт на все майно ОСОБА_1 в межах суми боргу. Постановою державного виконавця від 31.03.2017 року виконавчий лист повернуто стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», постанову про накладення арешту на майно не скасовано, що суперечить законодавству про виконавче провадження та порушує його майнові права.

Вважає, що державний виконавець приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження не виконав належним чином своїх обов`язків, оскільки не вирішив питання про зняття арешту з майна боржника. Наявність арешту обмежує його право на вільне розпорядження майном.

Просить визнати протиправною бездіяльність Соснівського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з належного йому майна. Зобов`язати Соснівський відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження накладеного на підставі постанови державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 47938000.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2022 року скаргу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Соснівського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні Соснівського відділу ДВС перебував виконавчий лист № 712/13057/14ц, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення боргу з ОСОБА_1 в сумі 20506,96 грн.

27.05.2015 року державним виконавцем Соснівського відділу ДВС Волошиним Б.Д. у виконавчому провадженні № 47938000 винесено постанову про арешт майна боржника.

31.03.2017 року Соснівським відділом ДВС у м. Черкаси завершено виконавче провадження № 47938000 з примусового виконання виконавчого листа на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Судом встановлено, що при накладенні арешту на майно скаржника, на виконанні у державного виконавця перебувало виконавче провадження про стягнення з нього боргу.

Частиною 1, 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження державний виконавець не виконав належним чином своїх обов`язків, оскільки не вирішив питання про зняття арешту з майна боржника при закінченні виконавчого провадження та поверненні виконавчого листа.

Наявність арешту на належне скаржнику майно обмежує його право на вільне розпорядження майном.

Державним виконавцем не наведено належними та допустимими доказами правомірності накладення арешту на майно скаржника, на даний час, а наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про накладення арешту перешкоджає останньому вільно розпоряджатись своїм майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки судом встановлено, що при завершенні виконавчого провадження державним виконавцем не вирішено питання щодо зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , що є порушення прав останнього, тому дані обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що вимоги скаржника є обґрунтованими та підлягають до задоволення в частині зняття арешту з майна.

Разом з тим не підлягають до задоволення вимоги скаржника в частині визнання неправомірною бездіяльність Соснівського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з належного йому нерухомого майна, оскільки враховуючи, що державним виконавцем здійснювались заходи щодо виконання рішення суду по виконавчому листу, бездіяльності в діях державного виконавця суд не вбачає. Крім того, скаржник з заявою про зняття арешту з майна до державного виконавця не звертався.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна може бути знятий за рішенням суду.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати Соснівський відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 27.07.2015 року у виконавчому провадженні № 47938000.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів.

Головуючий:

Повний текст ухвали складений 24.03.2022