ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 680/896/21

Провадження № 22-ц/4820/584/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2021 року, суддя Олійник А.О., у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

В обґрунтування заяви вказала, що між нею та ОСОБА_2 04.07.2007 року укладено шлюб від якого у подружжя народилось двоє синів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із заявником та перебувають на її утриманні. Враховуючи, що ОСОБА_2 матеріальної допомоги не надає, просила видати судовий наказ про стягнення щомісячно з останнього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 від заробітку ОСОБА_2 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 30.12.2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд виходив з того, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився до реєстрації шлюбу 04.07.2007 року між заявником ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 , відтак вказана обставина не може свідчити про безспірність заявлених вимог. Доказів батьківства боржника ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 до заяви не додано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про направлення заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спільним сином заявника та боржника, незважаючи на те, що він народився до реєстрації між сторонами шлюбу. Сторони проживали без реєстрації шлюбу як чоловік та дружина, що в тому числі підтверджується свідоцтвом про народження дитини з відповідним записом про батьківство. ОСОБА_2 особисто подав заяву про визнання батьківства в органи державної реєстрації актів цивільного стану та не заперечував факту свого батьківства, починаючи з 2007 року, і не оскаржував його в судовому порядку, що свідчить про безспірність заявлених вимог.

В поряду ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, обставинами, які можуть впливати на видачу або невидачу судового наказу у разі стягнення аліментів на дитину у частці від доходу платника, як і просила заявник, є лише встановлення чи оспорювання батьківства та необхідність залучення інших заінтересованих осіб.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з даними свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 18.01.2007 року, батьком дитини записано ОСОБА_2 .

Справа не містить даних щодо заперечення ОСОБА_2 факту свого батьківства відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та оспорювання цієї обставини у передбаченому законом порядку, відтак колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності спору відносно заявлених ОСОБА_1 вимог про стягнення аліментів на утримання дітей.

Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, оскаржувану ухвалу суду не можна вважати законною та обґрунтованою, висновки суду першої інстанції про наявність ймовірного спору є помилковими і такими, що не ґрунтуються на вимогах згаданих вище норм права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а справа направленню до суду першої інстанції для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки вона була постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова