Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2022 Справа №607/2258/22

провадження №2/607/1720/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Крупи О.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що житловий будинок АДРЕСА_1 є колишнім колгоспним двором, членами якого станом на 15.04.1991 з поміж інших були ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_1 та спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Спадщину він прийняв, вступивши в управління майном померлих, як такий, що постійно проживав зі спадкодавцями на день їх смерті. Однак, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , постановами нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом з підстав відсутності правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцям. Тому просить визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 ; визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.02.2022 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Однак адвокат Семененко С.М., який здійснює представництво інтересів позивача на підставі ордеру серія ВО № 1004950 від 08.02.2022, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, із позовними вимогами повністю погоджується та просить їх задовольнити.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Згідно Довідки №37 виданої Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області від 04.02.2022, будинковолодіння, за адресою АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року рахується як колишній колгоспний двір, членами якого були: голова двору - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ); дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зять - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ); внук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дружина онука - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; правнука - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно Інформаційної довідки №937 про технічний стан нерухомого майна від 26.07.2021 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро, будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 . Раніше будинковолодіння рахувалося в АДРЕСА_3 .

Відповідно до Інформаційної довідки №938 від 26.07.2021 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_3 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.11.1989 та записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим №291.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Малоходачківською сільською радою Тернопільського району 26.10.1966 року, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Батьки позивача, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , 11.05.1964 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 видане в с. М. Ходачків Тернопільського району, Тернопільської області, у зв`язку з чим мати змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 видане повторно Відділом реєстрації актів громадян районного управління юстиції Тернопільської області України юстиції 25.01.2000.

26.05.1998 ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №17, яким заповідачка належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області і все інше майно заповіла ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 видане Малоходачківською сільською радою Тернопільського району 02.10.2000.

Постановами державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. №223/02-31 від 06.10.2021 та №2525/02-31 від 09.11.2021, встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, членами якого були: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та відмовлено ОСОБА_5 , яка діє від імені ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав відсутності правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . З постанов також вбачається, що ОСОБА_3 подала заяви про те, що спадкувати не бажає і звертатись в суд з заявою про продовження, строку на прийняття спадщини не буде, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Згідно Інформаційної довідки №1239 від 01.10.2021 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_4 , зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.11.1989 та записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим №291. Державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 в бюро не проведена.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який виготовлений 26.07.2020 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 , житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , побудований у 1978 році та має загальну площу 99,2 кв.м, житлова площа - 62,4 кв.м.

Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990.

Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК У PCP 1963 в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Враховуючи вищенаведене житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_3 належав кожному з членів колгоспного двору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в рівних частках по 1/6 частці.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01.07.1990. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відтак, після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відкрилась спадщина в тому числі і на належні померлим відповідні частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 .

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Враховуючи дату смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) правовідносини щодо спадкування після їх смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 527 ЦК УРСР 1963, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його син позивач ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_3 . Разом з тим, ОСОБА_3 , відмовилась від спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 . Інші спадкоємці відсутні.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР 1963, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 склала заповіт, яким залишила належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 .

Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки №38 виданої Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області від 04.02.2022, на день смерті ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який був зареєстрований по АДРЕСА_4 разом з померлим на день смерті були зареєстровані: мама дружини - ОСОБА_2 , 1911 року народження (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ); дружина - ОСОБА_3 , 1941 року народження; син - ОСОБА_1 , 1967 року народження; невістка - ОСОБА_5 , 1971 року народження; онука - ОСОБА_6 , 1989 року народження; онука - ОСОБА_11 , 1991 року народження.

Також, згідно з довідкою №353 виданої Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області від 02.07.2021, на день смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка була зареєстрована по АДРЕСА_4 разом з померлою були зареєстровані: дочка - ОСОБА_3 , 1941 року народження; онук - ОСОБА_1 , 1967 року народження; дружина онука - ОСОБА_5 , 1971 року народження; правнука - ОСОБА_12 , 1989 року народження; правнука ОСОБА_13 , 1991 року народження.

Оскільки факт спільного проживання позивача з спадкодавцями на час смерті у вищевказаному житловому будинку, підтверджується довідками виданими Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 фактично вступивши в управління спадковим майном.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги зазаконом після смерті батька ОСОБА_4 та спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , прийняв спадщину після смерті останніх, однак позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити своє право власності на успадковане нерухоме майно, зокрема спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстанолючих документів виданих на ім`я спадкодавців та державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що спадкові права позивача ОСОБА_1 , як спадкоємця майна померлих членів колишнього колгоспного двору, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 81, 82, 200, 206, 247, 259, 263, 265, 328, 392 ЦПК України, ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК України 1963 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, , адреса місце знаходження: вул. Грушевського, 53, с. Великі Бірки, Тернопільського району, Тернопільської області, 47740.

Головуючий суддяН. Р. Кунець