Справа № 152/978/21
Ухвала

25 березня 2022 року м. Шаргород

Справа №152/978/21

Провадження №2-п/152/1/22

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року у справі №152/978/21,

встановив:

ОСОБА_1 надіслав до Шаргородського районного суду в системі «Електронний суд» заяву, сформовану 04.01.2022 року, про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами / про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року у справі №152/978/21, яка зареєстрована в суді 05.01.2022 року та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2022 року передана головуючому у справі судді Славінській Н.Л. (а.с.195).

У означеній заяві ОСОБА_1 просить прийняти заяву про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року у справі №152/978/21; призначити проведення судового засідання про перегляд заочного рішення в режимі відеоконференції за допомогою програми Easycon; скасувати заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року у справі №152/978/21; прийняти відповідне судове рішення (а.с.181-184).

Ухвалою судді від 05.01.2022 року заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами / про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року у справі №152/978/21 залишена без руху, оскільки ОСОБА_1 не визначився із предметом поданої ним в системі «Електронний суд» заяви, зазначивши одночасно про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та про перегляд заочного рішення; в порушення п.п.2, 3, 4, 6 ст.286 ЦПК України, заява не містить: місця проживання чи місцезнаходження відповідача, окрім зазначення м. Шаргород, зокрема, назви вулиці та номеру будинку/квартири; зазначення обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і доказів про це; зазначення посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; зазначення переліку доданих до заяви матеріалів; в порушення ч.6 ст.286 ЦПК України, до заяви не додано документу про сплату судового збору.

Оскільки ч.8 ст.286 ЦПК України встановлено, що до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, то до заяви ОСОБА_1 застосовано положення ст.185 ЦПК України про залишення її без руху (а.с.196-197).

07.02.2022 року у системі «Електронний суд» до Шаргородського районного суду надійшла заява, сформована 04.02.2022 року, про усунення недоліків, у якій заявник зазначає про отримання ухвали суду від 05.01.2022 року лише 29.01.2022 року (а.с.201-204).

14.02.2022 року на підставі ухвали суду прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду від 06 грудня 2021 року; призначено відкрите судове засідання для її розгляду на 08 годину 30 хвилин 25.02.2022 року (а.с.206-208).

У заяві про перегляд заочного рішення з виправленими недоліками заявник зазначає, що 06.12.2021 року Шаргородським районним судом Вінницької області було ухвалено заочне рішення у справі №152/978/21, з яким він не погоджується, та вважає, що рішення ухвалено без належного дослідження та урахування всіх фактичних обставин справи.

Так, ним було подано до суду клопотання від 29 вересня 2021 року, згідно з яким провадження у справі мало бути зупинено судом до набрання законної сили рішенням окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/17407/20 про визнання незаконним та скасування наказу №368/7 від 12.02.2020 року, проте, провадження у справі не було зупинено. До того ж, у цьому клопотанні він просив про відкладення судового засідання, оскільки захворів COVID-19, про що надав суду відповідну довідку.

02.12.2021 року ним було подано до матеріалів справи клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 06.12.2021 року, в режимі відеоконференції, однак, він не отримував ні відповідної ухвали суду, ні повідомлення з приводу вирішення цього клопотання.

Про причини неподання відзиву він повідомив суду у клопотанні від 29.09.2021 року, оскільки він оскаржує факт правомірності здійснення реєстраційних дій і оформлення права власності на житловий будинок, щодо якого позивачем подано позов про визнання його таким, що втратив право користування цим житловим будинком.

Так, договір дарування вказаного житлового будинку від 29.05.1986 року не містить передбачених законодавством реквізитів, є недійсним, так як порушує права малолітніх та неповнолітніх дітей.

Просить задовольнити його заяву про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Шаргородського районного суду від 06.12.2021 року у справі №152/978/21 і призначити справу до судового розгляду.

В судове засідання для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 06.12.2021 року викликалися заявник ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 , представник третьої особи Шаргородської міської ради, які належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду.

При цьому, в судове засідання не прибули позивач ОСОБА_2 , її представник адвокат Воловодівський І.В., представник третьої особи Шаргородської міської ради.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Воловодівський І.В. на електронну адресу суду надіслав письмові пояснення щодо заяви про перегляд заочного рішення, у п.2 якого просить про розгляд означеної заяви у його та позивача відсутності (а.с.232-234).

Представник третьої особи Шаргородської міської ради 18.02.2022 року подав до суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення у відсутності представника міської ради, при розгляді заяви покладається на вирішення суду (а.с.211).

Заявник ОСОБА_1 не заперечує щодо розгляду його заяви про перегляд заочного рішення у відсутності інших учасників справи.

Частиною 1 ст.287 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відтак, вислухавши думку заявника, який не заперечує щодо розгляду його заяви про перегляд заочного рішення у відсутності інших учасників справи, суд вважає, що перешкод для розгляду заяви про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду від 06.12.2021 року немає, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву про перегляд заочного рішення, зсилаючись на ті самі обставини, викладені у обґрунтування заяви.

При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що після того, як він дізнався про реєстрацію спірного будинку державним реєстратором Підпалюк Л.В., його правовою позицією стала позиція про звернення до МЮ України про скасування цих реєстраційних дій, а після відмови у задоволенні його скарги звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про скасування Наказу МЮ про відмову у задоволенні його скарги на дії державного реєстратора. З приводу визнання недійними договорів дарування спірного будинку з позовом до суду він не звертався.

Щодо неподання ним відзиву, заявник ОСОБА_1 суду пояснив, що ним у цій справі дійсно заявлено клопотання про відкладення одного із судових засідань для підготовки подання відзиву або зустрічного позову, і ним було подано зустрічний позов, у прийнятті якого судом відмовлено. Проте, відзиву на позов із викладенням своїх заперечень після цього він до суду не подавав.

Також, заявник ОСОБА_1 суду пояснив, що доказами, на які він посилається, і які, як він вважає, мають істотне значення для правильного вирішення справи, є подані ним у сьогоднішньому судовому засіданні копія договору дарування жилого будинку від 29.05.1986 року та копії посвідчень його покійної матері за 1979 рік, 1983 рік, 1984 рік, 1987 рік про обрання її депутатом Шостаківської сільської ради, в яких зазначено прізвище матері « ОСОБА_3 », а в договорі дарування « ОСОБА_4 », тоді як на той час прізвище матері не змінювалося і дійно було « ОСОБА_5 ».

Оскільки вважає, що наявні достатні підстави для скасування заочного рішення від 06.12.2021 року, просить задовольнити його заяву.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Воловодівський І.В. у надісланих до суду письмових поясненнях зсилається на те, що ОСОБА_1 зазначає, що судове рішення «було постановлено без належного дослідження та урахування всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даної справи». На думку заявника, про це свідчить ухвала суду від 28.10.2021 року, якою у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №152/978/21 до розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва його адміністративного позову про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №368/7 від 12.02.2020 року у справі №640/17407/21 відмовлено.

Як вбачається із заяви, предметом оскарження у адміністративній справі є рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на будинок по АДРЕСА_1 , за позивачем у справі.

Далі по тексту відповідач зазначає, що задоволення позову у справі №640/17407/20 виключить будь-які правові підстави для задоволення позову у даній справі.

Також заявник стверджує про недійсність договору дарування від 29.05.1986 року, на підставі якого батько позивача набув його у власність.

Це в свою чергу, на думку заявника, вказує на недійсність договору дарування житлового будинку від 16.03.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори 16.03.2019 року, на підставі якого позивач набула у власність будинок по АДРЕСА_1 .

Представник позивача вважає таку мотивацію заяви безпідставною та вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на вимоги ч.1 ст.288 ЦПК України, якою передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відтак, процесуальний кодекс містить виключний перелік підстав для скасування заочного рішення.

Разом з цим, як зазначено у заочному рішенні, для належного розгляду справи та дотримання процесуальних прав відповідача у справі, судом вчинено ряд процесуальних дій, а саме: ухвалою суду від 09.09.2021 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи відкладено на 30 вересня 2021 року (а.с.42-43).

Своє клопотання відповідач обґрунтовував тим, що в строк, наданий в ухвалі суду, він не встигав підготуватися до розгляду справи, оскільки отримав ухвалу суду з пакетом документів лише 31.08.2021 року, тому йому необхідний був додатковий час для підготовки заперечень на позовні вимоги та можливе подання зустрічного позову.

Однак, відзиву на позов відповідач так і не подав.

Натомість, відповідач звернувся із зустрічним позовом про визнання договорів дарування недійсними.

Однак, ухвалою суду від 14.09.2021 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними з тих підстав, що позовні вимоги первісного і зустрічного позову не взаємопов`язані між собою, оскільки вони ґрунтуються на різних підставах, мають різний предмет і зустрічний позов не має на меті захисту від первісного позову або спростування його частково чи повністю.

Також даною ухвалою роз`яснену ОСОБА_1 право звернутися з даним позовом в загальному порядку.

Проте, ним цього не було зроблено, що вказує на те, що судових рішень щодо визнання вищенаведених договорів дарування немає.

Відтак, посилання заявником на недійсність договорів дарування у заяві про перегляд заочного рішення представник позивача вважає безпідставним.

Також, представник позивача вважає, що не може мати преюдиційного значення для даної справи рішення у справі №640/17407/21, яка перебуває в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва, оскільки предметом спору у справі є наказ Мін`юсту про відмову у задоволені скарги ОСОБА_1 від 30.10.2019 року, оскільки у останній не вирішувалося питання щодо припинення права власності ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а вирішується питання розгляду скарги заявника Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, що вбачається з ухвали від 05.08.2020 року у справі №640/17407/21.

Як встановлено судом у заочному рішенні, і не спростовується заявником у заяві про перегляд заочного рішення, останній відзив на позовну заяву не подав, повторно на виклик суду не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи на 06.12.2021 року був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не подавав.

Як слідує з матеріалів справи, повідомлення про виклик до суду сторін здійснювалися у спосіб, визначений процесуальним законом.

Це вказує на те, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Представник позивача вважає, що заява про перегляд заочного рішення не містить доказів чи посилання на докази, які мають істотне значення для справи і які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення та зводиться до незгоди з винесеним рішенням по суті спору.

Вважає, що оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, відсутні підстави для скасування заочного рішення, а відтак у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача просить відмовити.

Суд, розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи заявника, оцінивши доводи представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

Так, судом встановлено, що в провадженні Шаргородського районного суду знаходилася цивільна справа №152/978/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Шаргородської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

06.12.2021 року у означеній справі ухвалено заочне рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини (а.с.165-166).

Складено повний тест судового рішення (а.с.167-175).

Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 06.12.2021 року позов ОСОБА_2 задоволено: визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 копію повного тексту заочного рішення суду від 06.12.2021 року у справі №152/978/21 надіслано 10.12.2021 року (а.с.178) та отримано ним 04.01.2022 року, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення (а.с.200).

ОСОБА_1 не заперечує факту отримання ним 04.01.2022 року копії повного тексту заочного рішення суду від 06.12.2021 року.

Згідно з вимогами ст.284 ЦПК України, враховуючи, що ОСОБА_1 повне заочне рішення суду від 06.12.2021 року не було вручене у день його складення, а вступна та резолютивна частини заочного рішення у день проголошення, оскільки докази про протилежне у справі відсутні, так як за вступною та резолютивною частинами заочного рішення відсутній супровідний лист про надіслання ОСОБА_1 , а в супровідному листі від 10.12.2021 року міститься інформація про надіслання лише копії заочного рішення (повного тексту) на дев`яти аркушах (а.с.178), то заявником не пропущено строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду та на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Частинами 1-4 ст.12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 3 ст.13 ЦПК України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Учасники справи мають права, встановлені ст.ст.43, 49 ЦПК України, в тому числі, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Суд здійснює виклик сторін у судові засідання, в тому числі, шляхом надіслання судових повісток в порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України.

Провадження у цій цивільній справі відкрито на підставі ухвали суду від 16.08.2021 року, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.22-23).

Судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємця, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Перед відкриттям провадження у справі суд з`ясував, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 , за даними, що зазначені в довідці Шаргородської міської ради м. Шаргород, вул. О. Кошового, буд.15 (а.с.21).

За вказаною адресою, у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, судом здійснено виклик відповідача ОСОБА_1 (а.с.27), при цьому останній не отримав ухвалу суду про відкриття провадження, а також судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 09.09.2021 року, оскільки поштова кореспонденція повернута до суду відділенням Укрпошти.

Разом з тим, 30.08.2021 року відповідач надіслав на електронну адресу суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, в якій вказав адресу тимчасового фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , за якою просив надсилати всю подальшу поштову кореспонденцію, а також повідомив свою електронну адресу для надіслання процесуальних та інших документів. До того ж, ОСОБА_1 просив у вказаній заяві внести його відомості як про учасника справи для доступу до електронної справи, а всі процесуальні документи, що наявні в справі у паперовому вигляді, просив перевести у електронну форму для ознайомлення з ними (а.с.28-29).

Тим самим ОСОБА_1 повідомив про реєстрацію у підсистемі «Електронний суд» для оперативного отримання інформації про рух справи в Шаргородському районному суді.

Судова повістка про виклик відповідача у судове засідання, ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією надати відзив на позов, надіслані відповідачеві на вказану ним поштову адресу та отримані останнім 18.09.2021 року, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення (а.с.71).

У зв`язку із клопотанням відповідача, розгляд справи 09.09.2021 року відкладено на 30.09.2021 року (а.с.42-43), про що повідомлено сторони, зокрема, відповідач ОСОБА_1 повідомлений шляхом надіслання ухвали про відкладення на електронну адресу суду за клопотання останнього (а.с.44, на звороті).

30.09.2021 року у зв`язку із клопотанням відповідача про відкладення судового засідання через хворобу, судове засідання відкладено на 28.10.2021 року, про що повідомлені сторони, в тому числі відповідач ОСОБА_1 повідомлений шляхом надіслання судової повістки на електронну адресу за клопотання останнього (а.с.92, на звороті), а також шляхом надіслання судової повістки поштою, проте, поштова кореспонденція повернута до суду за закінченням терміну зберігання (а.с.101).

28.10.2021 року судове засідання у справі відкладено на 16.11.2021 року (а.с.94).

Ухвалу суду від 28.10.2021 року про відкладення судового засідання на 16.11.2021 року відповідачеві ОСОБА_1 надіслано на електронну адресу суду за клопотання останнього (а.с.98, на звороті).

16.11.2021 року судове засідання відкладено на 06.12.2021 року (а.с.104).

Ухвалу суду від 16.11.2021 року про відкладення судового засідання на 06.12.2021 року відповідачеві ОСОБА_1 надіслано на електронну адресу за клопотання останнього (а.с.108, на звороті).

Таким чином, судом встановлено, що про дату кожного наступного судового засідання ОСОБА_1 повідомлений належним чином, завчасно, що вбачається із проаналізованих вище способів повідомлення.

Відзиву на позов із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_1 у строки, встановлені в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, не надав, у жодне судове засідання не прибув, хоча неодноразово за його клопотаннями, судові засідання відкладено, в тому числі за клопотанням для підготовки відзиву, про що останній повідомлений належним чином.

13.09.2021 року ОСОБА_1 подано до суду в системі «Електроний суд» зустрічну позову заяву, сформовану 12.09.2021 року (а.с.46-53), у якій останній просив визнати недійсними договори дарування спірного житлового будинку від 29.05.1986 року та 16.03.2019 року.

Ухвалою суду від 14.09.2021 року судом відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті зустрічного позову (а.с.68-69), про що повідомлено останнього (а.с.70, на звороті).

При цьому, суд вважає безпідставним ствердження ОСОБА_1 про те, що про причину неподання відзиву ним повідомлено суду в клопотанні від 29.09.2021 року про зупинення провадження у справі.

Так, проаналізувавши клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, яке сформоване в системі «Електронний суд» 29.09.2021 року, а в суді зареєстроване 30.09.2021 року (а.с.78-80), судом встановлено, що відповідач просив зупинити провадження у цій цивільній справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/17407/20. При цьому, жодних мотивів неподання відзиву в означеному клопотанні ОСОБА_1 не наведено.

Також, повторні неприбуття відповідача в судові засідання з врахуванням того, що судові засідання відкладалися за його клопотаннями, крім неприбуття в судове засідання, призначене на 30.09.2021 року, коли відповідач належними доказами підтвердив поважність причини неприбуття хворобу (а.с.76, 77), суд вважає без поважних причин.

Крім того, суд зауважує, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), робота судів України, в тому числі, Шаргородського районного суду Вінницької області, не була зупинена, та нормами ЦПК України не передбачено обов`язку суду відкладати чи зупиняти провадження у справі внаслідок введення карантину на території держави.

До того ж, відповідач ОСОБА_1 не був позбавлений права та можливості взяти участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, з дотриманням передбаченого цією нормою порядку.

При цьому, безпідставним є ствердження відповідача ОСОБА_1 про те, що ним було подано для приєднання до матеріалів справи клопотання від 02.12.2021 року про визначення його участі в судовому засіданні 06.12.2021 року у режимі відеоконференції, оскільки таке клопотання ним не подавалося у цій цивільній справі і в матеріалах справи відсутнє.

Крім того, на офіційному сайті Шаргородського районного суду у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце судових засідань.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, судом встановлено наступні обставини: 1) судові повістки та повідомлення про виклик у судові засідання направлялися за повідомленою адресою місця проживання відповідача та за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача, а також, за клопотанням останнього, на повідомлену електронну адресу суду та в системі «Електронний суд»; 2) інформація про час та місце розгляду справи була завчасно оприлюднена на офіційному сайті Шаргородського районного суду; 3) обґрунтовані клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість подання відзиву у строки, встановлені в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, та неможливість явки відповідача до суду в судові засідання 28.10.2021 року, 16.11.2021 року, 06.12.2021 року, останнім не подавалися.

Таким чином, відповідачу було відомо про розгляд у Шаргородському районному суді цивільної справи, де він є відповідачем, ним отримані судові виклики, але своїми фактичними діями відповідач ігнорував виклики суду та пропозицію подати відзив на позов, що вказує на його небажання брати участь в розгляді справи та фактично, таким чином, реалізувати своє конституційне право на прибуття до суду, подачу відзиву, тобто він таким способом реалізував надане йому також конституційне право не з`являтися для розгляду справи.

При цьому, судом були вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки відповідач своєчасно повідомлявся про час і місце розгляду справи, тобто був обізнаний про судовий розгляд справи, не вживав заходів для явки до суду, не подавав відзиву, його поведінка свідчила про свідоме небажання приймати участь у розгляді справи.

Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелювало завдання ЦПК України про своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, відповідно до ст.2 ЦПК України, у зв`язку із чим судом було ухвалено заочне рішення.

З огляду на проаналізовані обставини, суд вважає безпідставним ствердження відповідача про те, що він не з`явився у судові засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзиву на позов з поважних причин.

Крім того, суд вважає безпідставним ствердження відповідача про те, що він був позбавлений судом права та можливості подати докази, які, як він вважає, обґрунтовують заперечення щодо позову та мають істотне значення для вирішення цієї цивільної справи, зокрема, рішення за результатами розгляду справи №640/17407/20 в Окружному адміністративному суді м. Києва, оскільки відмова у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у означеній справі до вирішення справи №640/17407/20 вирішено судом, про що постановлено ухвалу від 28.10.2021 року (а.с.95-96).

Будь-які докази до заяви про скасування заочного рішення, які б спростовували висновки заочного рішення суду від 06.12.2021 року, ОСОБА_1 не подані, в тому числі, не є такими доказами приєднані в судовому засіданні докази: копія договору дарування жилого будинку від 29.05.1986 року (а.с.241 242) та копії посвідчень на ім`я ОСОБА_3 про обрання її депутатом Шостаківської сільської ради (а.с.243), оскільки вони не стосуються предмету позову, який розглядався судом, а доказів визнання договору дарування недійсним ОСОБА_1 суду не представлено, тому суд констатує відсутність будь-яких доказів, що спростовують висновки суду, викладені у вказаному заочному рішенні від 06.12.2021 року.

Отже, судом було дотримано процедури виклику відповідача, який не надав доказів, які б спростовували рішення суду та мали істотне значення для вирішення справи.

Суд констатує, що заява про перегляд заочного рішення зводиться лише до незгоди відповідача із висновками судового рішення, що є підставою для оскарження його у апеляційному порядку. Також, в заяві не зазначено, які порушення судом норм матеріального чи процесуального права допущено при ухваленні рішення.

Частиною 1 ст.288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, наявність вище наведених обставин повинна бути у їх сукупності, а при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Аналізуючи викладене та враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в межах розгляду означеної цивільної справи судом дотримано процедури виклику відповідача в судові засідання, а при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення суду відповідачем не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення, тобто заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду від 06.12.2021 року у справі №152/978/21 не підлягає задоволенню.

При цьому, суд керується також практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував про повноваження вищого суду щодо перегляду судових рішень, які мають здійснюватися в межах звичайних етапів апеляційного та касаційного розгляду, з обмеженою кількістю інстанцій і передбачуваними строками (рішення у справі «Рябих проти Росії», п.п.51-52).

Як зазначив ЄСПЛ у рішенні у справі «Науменко проти України» (п.53) правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень, повинні використовуватися повноваження судів вищої ланки при перегляді рішення. Перегляд в порядку нагляду не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відхилення від цього принципу можливе тільки, коли воно спричинене незалежними і непереборними обставинами (див. рішення у справах «Пономарьов проти України», п.40; «Осовська та інші проти України», п.26; «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний союз» проти України», п.52).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.287, 288, 258, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року у справі №152/978/21 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.4 ст.287 ЦПК України).

Ухвала складена та проголошена 25.03.2022 року.

Суддя: