Провадження № 22-ц/801/479/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 рокуСправа № 127/14571/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Шемети Т.М., Якименко М.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Бессараб Н.М., дата складення повного тексту рішення 23 грудня 2021 року,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом №5678 від 21 червня 2017 року, вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, грошові кошти в сумі 28 888 грн. 19 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 4000 грн.

В задоволенні решти суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката - відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави 908, 00 грн. судового збору.

Провадження в суді апеляційної інстанції.

Частково не погоджуючись з таким рішенням суду Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи просило оскаржуване рішення в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача правничої допомоги у розмірі 4000 грн. скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовної заяви саме в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника суд попередньої інстанції не звернув увагу на відсутність в матеріалах справи детального опису робіт, розрахунку витрат із зазначенням витраченого часу, а також, що АО «Захист у криміналі» уповноважило саме адвоката Покоєвича А.О. представляти інтереси позивача в суді. Крім того, заявник посилається на відсутність співмірності витрат на оплату послуг адвоката.

07 лютого 2022 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Покоєвича А.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечив аргументи викладені в апеляційній скарзі вказавши, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог в оскаржуваній частині. На переконання останнього, відповідач не скористався своїм правом про зменшення витрат на правову допомогу. Поряд з цим зазначає, що у зв`язку із поданням АТ КБ «ПриватБанк» вказаної апеляційної скарги та необхідності подати заперечення на таку, позивач ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги від 01 лютого 2022 року, та відповідно понесла витрати у розмірі 4000 грн., які просить стягнути з відповідача на її користь.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача правничої допомоги у розмірі 4000 грн., тому в іншій частині рішення суду в силу ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду в оскарженій частині відповідає.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Покоєвич А.О., в силу ч. 8 ст. 141 ЦПК України додав до позовної заяви відповідні докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на підтвердження надання та понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача разом із позовною заявою до суду додано:

-ордер про надання правової допомоги серія АІ № 1120503 від 01 червня 2021 року (а.с. 26), відповідно до якого адвокат Покоєвич Артем Олексійович надає правову допомогу, зокрема, у Вінницькому міському суді Вінницької області ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 29 вересня 2020 року;

-договір про надання правової допомоги від 29 вересня 2020 року (а.с. 25), укладений між Адвокатським об`єднанням «Захист у криміналі» в особі голови АО «Захист у криміналі» Покоєвича Артема Олексійовича та ОСОБА_1 , згідно умов якого АО бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу, в обсязі і на умовах, передбачених цим договором, стосовно стягнення незаконно стягнутих з ПАТ КБ «ПриватБанк», а замовник зобов`язаний надавати усю необхідну інформацію щодо предмету договору (п. 1.1. вказаного договору). При цьому, п. 1.2. вищезазначеного договору зазначено, що АО відповідно до узгоджених сторонами доручень: надає замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі оскарження дій та бездіяльності службових та посадових осіб; представляє замовника з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені Замовника державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах Замовника не передбачених даним Договором; представляє інтереси Замовника в судах, органах прокуратури, МВС та СБУ під час досудового та судового слідства, кримінального провадження, у справах про адміністративні правопорушення, подавати заяви, клопотання, пояснення, докази та вчиняти інші дії щодо захисту прав та інтересів Замовника. Вартість послуг за даним договором складає 8000 (вісім тисяч) гривень (п. 3.1. договору про надання правової допомоги);

-квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 29 вересня 2020 року в сумі 4000 грн., які прийняті від ОСОБА_1 та одержано Покоєвичем А.О. , із зазначенням підстави: Договір про надання правової допомоги б/н від 29 вересня 2020 року (а.с. 27).

Так, при прийнятті рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу слід керуватися такими критеріями: - дійсність витрат, - необхідність витрат, - розумність розміру витрат, - співмірність витрат.

Зважаючи на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року позовну заяву задоволено повністю, з урахуванням доведеності понесених витрат на правову допомогу, а також враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом Покоєвичем А.О. послуг ОСОБА_1 під час розгляду вказаної справи в суді та їх характер, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд попередньої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача ОСОБА_1 вказаних витрат у сумі 4000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази детального опису робіт, розрахунку витрат із зазначенням витраченого часу, а також, що АО «Захист у криміналі» уповноважило саме адвоката Покоєвича А.О. представляти інтереси позивача в суді не заслуговують на увагу та спростовуються, зокрема, укладеним договором про надання правової допомоги від 29 вересня 2020 року, в якому зазначені вказані відомості.

Покликання в апеляційній скарзі щодо безпідставності стягнення на користь позивача суми витрат на правову допомогу в заявленому позивачем розмірі колегія суддів не бере до уваги, оскільки заперечуючи вказаний розмір витрат позивачем не надано доказів на підтвердження не співмірності таких витрат.

Доводи апеляційної скарги, про відсутність будь яких належних і допустимих доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи зазначений спір, в оскаржуваній його частині, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи в оскаржуваній його частині, а фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з оцінкою доказів, наданою судом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Водночас, вирішуючи питання щодо заявленої представником позивача ОСОБА_1 адвоката Покоєвича А.О. до стягнення суми витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Як визначено ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у відповідності до вимог статті 137, 141 стороною позивача на підтвердження надання та понесення витрат на професійну правничу допомогу разом із відзивом на апеляційну скаргу додано: ордер про надання правової допомоги серія АІ № 1207143 від 03 лютого 2022 року (а.с. 78), договір про надання правової допомоги від 01 лютого 2022 року (а.с. 79), розрахунок витрат на правову допомогу наданих на підставі договору про надання правової допомоги від 01 лютого 2022 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 надано наступну професійну правничу допомогу: консультація клієнта та ознайомлення з апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року по справі № 127/14571/21 - 1 година (вартість 1000 грн.); юридичний аналіз апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року по справі № 127/14571/21 та підготовка відзиву на апеляційну скаргу і направлення до АТ КБ «ПриватБанк» та до суду - 3 години (вартість 3000 гривень) (а.с. 81), а також квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 01 лютого 2022 року в сумі 4000 грн які прийняті від ОСОБА_1 та одержано Покоєвичем А.О. , із зазначенням підстави: Договір про надання правової допомоги б/н від 01 лютого 2022 року (а.с. 80).

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про стягнення витрат, понесених позивачем ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду, взявши до уваги надані стороною докази надання такої допомоги, дійшов висновку про те, що визначений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 4000 грн., є завищеним. Витрати у зазначеній сумі не можна визнати належним чином обґрунтованими та дійсно понесеними у зв`язку з наданням необхідної за обставин цієї справи правової допомоги.

Враховуючи складність справи, необхідність надання позивачу ОСОБА_1 адвокатом Покоєвичем А.О. послуг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року та їх характер, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, взявши до уваги надану професійну правничу допомогу (консультація клієнта та ознайомлення з апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року по справі № 127/14571/21; юридичний аналіз апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року по справі № 127/14571/21 та підготовка відзиву на апеляційну скаргу і направлення до АТ КБ «ПриватБанк» та до суду), колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: Т.М. Шемета

М.М. Якименко