Справа № 559/632/22
Провадження № 2-о/559/76/2022
УХВАЛА

24 березня 2022 року м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Панчук М.В., під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою, поданою представником - адвокатом Корнієнком Андрієм Андрійовичем в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (місцезнаходження: Рівненська область, м. Дубно, вул. Мирогощанська, 52, ), про встановлення факту смерті особи,

встановив:

представник - адвокат Корнієнко А.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Дубенського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту смерті матері заявниці ОСОБА_2 , в місті Шахтарськ, Донецької області, України, вказавши заінтересованою особою Дубенський ВДРАЦС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Вирішуючи питання можливості відкриття провадження у справі Дубенським міськрайонним судом Рівненської області, суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 09.08.2000 Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається із копії паспорта ОСОБА_2 , остання зареєстрована у АДРЕСА_2 , за цією ж адресою померла.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування положень статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України» (вих. №9-1129/0/4-16 від 15.04.2016 року) зі змісту частини першої статті 257-1 ЦПК України вбачається, що законодавець, надаючи заявникові право вибору, до якого суду звернутись із відповідною заявою, виходив насамперед з інтересів заявника. Саме тому в цій нормі чітко визначені умови її застосування: 1) заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України 2) може бути подана до будь-якого суду за межами окупованої території України 3) незалежно від місця проживання заявника. При цьому таке право заявника не ставиться в залежність від того, знаходиться місце проживання заявника на тимчасово окупованій території України чи за межами такої території. Звертаємо також увагу, що, на відміну від передбаченого цією нормою правила щодо підсудності заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, заяви про встановлення факту смерті на такій території за змістом абзацу 2 частини першої статті 257-1 ЦПК України можуть бути подані за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України.

Як вбачається з Розпорядження від 02.09.2014 року №2710/38-14 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. № 913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. № 10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року) визначено територіальну підсудність Шахтарського міського суду Луганської області за Бердянським міськрайонним судом Запорізької області.

З огляду на зазначене вказана категорія справ може розглядатися як за місцем смерті особи, так і за зареєстрованим місцем проживання/перебування заявника.

Разом з тим, у заяві про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, відсутні будь-які відомості щодо зареєстрованого місця проживання чи перебування ОСОБА_1 як тимчасово переміщеної особи у Дубенському районі Рівненської області, що унеможливлює підтвердження належності підсудності поданої заяви Дубенському міськрайонному суду Рівненської області та підтвердження останнього, як встановленого законом суду для розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Разом з тим, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначає, що заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, у поданій заяві про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України відсутні будь-які відомості щодо зареєстрованого місця проживання чи перебування заявниці ОСОБА_1 як тимчасово переміщеної особи.

Відповідно до п. 5, 8 ч. 3 ст. 175, п. 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, повинні бути зазначені: виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; докази, що підтверджують факт.

Однак, у заяві про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не зазначено в кого знаходяться оригінали документів, копії яких додано, зокрема копія довідки про причину смерті та копія свідоцтва про смерть із вказівкою про їх видачу непідконтрольною територією, оригінали яких однак не долучені до матеріалів справи, для повного та всебічного їх дослідження при розгляді справи по суті.

Разом з тим, ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України вказує, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього; копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством; учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Частина 4 статті 95 ЦПК України є відсильною та зумовлює необхідність урахування учасниками процесу стандартів оформлення документів, визначених національним стандартом як нормативним документом відповідно до статей 1, 23 Закону України «Про стандартизацію».

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55.

Пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003) визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації, який ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Однак, до поданої заяви додано копію ордеру та копію договору про наданя правової допомоги, які завірені відбитком печатки, при цьому відсутній оригінальний підпис, проставлений власноручно особою, яка здійснювала таке завірення згідно з оригіналом, тобто відсутній оригінал особистого підпису, що унеможливлює встановлення повноважності особи на представлення інтересів заявника.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261, 317-318 ЦПК України, суд,

ухвалив:

заяву, подану представником - адвокатом Корнієнком Андрієм Андрійовичем в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про встановлення факту смерті особи залишити без руху.

Надати заявнику строк для виправлення недоліків заяви тривалістю 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею не підлягає оскарженню.

Суддя М.В. Панчук