Справа № 204/4114/13-ц
Провадження № 6/204/8/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся представник ОСОБА_1 з заявою про видачу дублікату виконавчого листа по рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2014 року у цивільній справі №204/4114/2013-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування заяви представником зазначено, що постановою Красногвардійського ВДВС від 17.07.2014 року відкрито виконавче провадження №44009494. Постановою від 23.12.2019 року у виконавчому провадженні №44009494 повернуто стягувачу виконавчий лист №204/4114 виданий 10.07.2014 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська. Натомість, ОСОБА_1 не отримував вказаний виконавчий документ та постанову від 23.12.2019 року, а дізнався про неї з автоматизованої системи виконавчого провадження. З приводу викладеного представник ОСОБА_1 звернувся з адвокатським запитом до Чечелівського ВДВС стосовно неотримання оригінала виконавчого листа. У відповідь було надано реєстр поштових відправлень з зазначенням номеру поштового відправлення 993, але повідомлення про вручення відсутнє. За інформацією з сайту Укрпошти вбачається що «дані про відправлення за номером 993 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі». Крім того слід зазначити, що інформація про поштові відправлення зберігається в базі 6 місяців. Отже оригінал виконавчого втрачено при пересилці. В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 23.12.2022, отже строк на видачу дубліката не пропущено.

Заінтересованою особою ОСОБА_3 подано заяву про заперечення у видачі дублікату виконавчого листа, відповідно до якої вказує, що до заяви від 13 липня 2021 року не надано доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, проте судом не винесено ухвалу про залишення заяви без руху, а натомість відкрито провадження. Так, в матеріалах справи знаходиться окрема заява про долучення документів до справи від 24 вересня 2021 року. З якої вбачається, що представник заявника ОСОБА_4 помилково не надав документи до заяви від 13 липня 2021 року та просить долучити ряд документів, як докази про втрату виконавчого листа. Так, у якості доказів про втрату виконавчого листа до матеріалів справи було долучено лист Чечелівського ВДВС у м. Дніпрі від 30.06.2021 року та реєстр поштових відправлень. За інформацією з листа Чечелівського ВДВС вбачається тільки те, що 23.12.2019 року була видана постанова про повернення виконавчого листа стягувану та на її виконання оригінал листа був направлений рекомендованим поштовим відправленням № 993 на адресу стягувача та на адресу Чечелівського ВДВС рекомендоване відправлення із виконавчим документом не поверталося. До листа Чечелівського ВДВС надано додаток - копію реєстру поштового відправлення. Інших доказів про втрату виконавчого листа матеріали справи не містять. Вважаємо, що суд не може прийняти надану інформацію заявником про відправку Чечелівського ВДВС, як доказ про втрату виконавчого листа.

Представником заявника подано заяву про заміну боржника у виконавчому листі Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше подав заяву відповідного до якої просить повернути заявнику та не розглядати заяву про заміну боржника у виконавчому листі, заяву про видачу дублікату виконавчого листа підтримує та просить розглядати за його відсутності.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2011 року у цивільній справі № 2-251/11 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину вартості автомобіля у розмірі 37421 грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 374 грн. 22 коп. (а.с. 91-94).

Вказане рішення суду скасоване не було і набрало законної сили 02 липня 2014 року.

На підставі цього рішення суду, Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано відповідний виконавчий лист.

Відповідно до листа Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південноно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 30.06.2021 року вказано, що на виконані у відділу перебувало виконавче провадження №44009494 з примусового виконання виконавчого листа №204/4114 виданого 10.07.2014 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину вартості автомобіля у розмірі 37421,50 грн. та судовий збір 374,22 грн. Постановою про звернення виконавчого документа стягувачу від 23.12.2019 було повернуто оригінал виконавчого листа рекомендованим поштовим відправленням №993, на адресу стягувача, відповідно до відстеження АТ «Укрпошта» на адресу відділу рекомендоване відправлення із виконавчим документом не поверталося. Та було, запропоновано звернутися до Красногвардійського районного суду за дублікатом вищезазначеного виконавчого листа.

Відповідно же до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат».

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

При цьому, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

Таким чином, виконавчий лист вважається таким, що втрачений. Станом на дату постановлення даної ухвали виконавчий лист фактично не виконаний і стягнення за ним не відбувається.

Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Аналогічні положення мають ч. ч. 4, 8 ст. 10 ЦПК України, згідно яких суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Так, Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя, зокрема у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, у п. 40 зазначає, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, Європейським судом з прав людини було постановлене «пілотне» рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (YuriyNikolayevichIvanov v. Ukraine) від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04, де Суд зазначає, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Окрім того, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях зазначав, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог.

У зв`язку з вищевказаним, суд вважає необхідним застосувати у даних правовідносинах вищевказану практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За таких обставин, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, в порядку п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд вважає можливим видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа виданого по рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2014 року у цивільній справі № 204/4114/2013-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - для подальшого виконання.

Також, суд вважає за необхідне повернути представнику ОСОБА_1 заяву про заміну боржника у виконавчому листі без розгляду за його заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 18, 76, 77, 81, 182-183, 223, 247, 258-261, 352-355, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа виданого по рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2014 року у цивільній справі №204/4114/2013-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 1/2 частину вартості автомобіля у розмірі 37421 грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 374 грн. 22 коп. - для подальшого виконання.

Заяву представника ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі - повернути без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова