Справа № 569/1964/22
УХВАЛА

16 березня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, згідно якого просить суд виділити позивачу в натурі окремий об`єкт нерухомості 20/100 частини житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , як на окремий об`єкт нерухомого майна, що складає цілу ідеальну частку і складається з наступних приміщень: 1-1 коридор площею 4,9 кв.м.; 1-2 - кухня площею 11,4 кв.м.; 1-3 - житлова площею 9,9 кв.м., загальною площею - 26,2 кв.м., Пг/А-1 - Погріб, Г - Вбиральня, №1 - Огорожа, №3 - Ворота.

Розглянувши зазначену позовну заяву, суд дійшов висновку щодо залишення її без руху, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Частиною 3 ст. 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач звертається до суду з позовом майнового характеру про виділення у натурі частки із майна та визнання права власності.

При визначенні вимог майнового характеру суд враховує правовий висновок, який був викладений у п.п. 55-58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, згідно з яким будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Згідно з п. 3 ч. 3 ст.175ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п .2 ч. 1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358

За приписами п.. п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року (№ 358) оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», хоча б за однією із спеціалізації у межах напрямку «1 Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і напряму «2 Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності».

Разом з тим позивач звертаючись до суду із вимогою майнового характеру, в порушення п. 3 ч.3 ст.175 ЦПК України, не вказав ціну позову, та не надав доказів, які б відповідали вказаним вище вимогам закону та свідчили про дійсну вартість спірного майна.

Так позивач надав до позову квитанцію про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн., однак відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичної особи або фізичною особою-підприємцем, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту частини 1 статті 185 Цивільного кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частині 2 статті 185 Цивільного кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Левчук О. В.