Справа № 344/9552/19
Провадження № 22-ц/4808/459/22
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Василишин
У Х В А Л А

23 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Томин О.О., Пнівчук О.В.,

секретаря Возняк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Пастернак І.А. в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 липня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу ними було набуто таке майно: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є трьохповерховим і кожен поверх є окремою квартирою, земельну ділянку площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер 230010489.

Просила поділити вказане майно таким чином: визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку (другий поверх, окрема квартира під номером АДРЕСА_3 ), визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку (третій поверх, окрема квартира під номером АДРЕСА_4 ). Визнати за нею та відповідачем по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою: садове товариство «За мир», сад НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 , цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер 230010489.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2019 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер 230010489, що належить ОСОБА_2 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Припинено право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою: садове товариство «За мир», сад НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 , цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер 230010489.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер 230010489.

В решті вимог позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови в позові, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду дійсним обставинам справи.

Апелянтка вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що під час спільного проживання із відповідачем ними завершено (введено в експлуатацію) будівництво другого поверху та збудовано третій поверх житлового будинку. А відтак, спірний житловий будинок є спільним майном подружжя та підлягає поділу між нею та відповідачем, що безпідставно не було враховано судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, просила скасувати судове рішення в частині, що стосується поділу будинку і ухвалити нове, яким позовні вимоги в цій частині задоволити в повному обсязі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

14 березня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі, в якій вказала що їй відомі та зрозумілі правові наслідки відмови від позову.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із частиною 2 статті 49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Аналогічне право позивача закріплено і у статті 206 ЦПК України, відповідно до якої позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням такого ж спору.

Згідно зі статтею 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

На підставі наведених положень цивільного процесуального законодавства, беручи до уваги надане позивачу процесуальним законом право на відмову від позову, а також з огляду на те, що прийняття відмови від позову не порушує прав інших осіб, підстав для неприйняття такої відмови від позову судом апеляційної інстанції не встановлено, колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 рокувизнати нечинним, провадження у справі закрити.

Відповідно до частини 9 статті 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що провадження у справі підлягає закриттю, рішення суду визнанню нечинним, а вжиті ухвалою суду від 31 травня 2019 року заходи забезпечення цього позову скасовано не було, колегія суддів вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову.

Керуючись ст. 206, 255, 373, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2019 року в даній справі, якою накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою: садове товариство «За мир», сад НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 м. Івано-Франківськ, цільове призначення для веденя садівництва, кадастровий номер 230010489 та належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: О.О. Томин

О.В. Пнівчук