У Х В А Л А

23.02.2022 Справа №607/18164/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільського області

в складі головуючого: Ромазана В.В.,

з участю секретаря: Безручко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Глуховецького О.С.

розглянувши клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Глуховецького О.С. про зобов`язання позивача сплатити судовий збір та передачу справи за підсудністю під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів шляхом повернення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів шляхом повернення безпідставно набутих коштів відповідно до якого позивач просить стягнути із відповідача на користь позивача 5068 грн. безпідставно отриманих коштів.

Під час розгляду справи представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит Фінанс» заявлено клопотання про зобов`язання позивача сплати судовий збір та необхідність передачі даної справи до Печерського районного суду міста Києва. Своє клопотання обґрунтовує тим, що позивачем заявлена вимога про повернення безпідставно набутих коштів на підставі ст..1212 ЦК України із одночасним посиланням на Закон України «Про споживче кредитування». Із пункту 6 постанови Пленуму ВС України від 12.04.1996 року №5 «Про судову практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема про те, яке право споживача передбачене Законом України «Про захист прав споживача» порушено, коли та в чому це виявилось, способи захисту, які належать вжити суду. Позивач у своєму позові зазначає, що кредитний договір є неукладеним, відтак його позовні вимоги не ґрунтуються на положеннях кредитного договору. Таким чином, представник відповідача вважає, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються на вказані правовідносини, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_2 обґрунтовує заявлені позовні вимоги положеннями кредитного договору, а відтак спосіб захисту, що нею заявлений не відповідає положенням зазначеного Закону. Крім цього, зазначив, що відповідно до вимог передбачених ст..27 ЦПК України, позови до юридичної особи пред`являються за місцем її знаходження. Оскільки місцезнаходженням відповідача є м.Київ, проспект Л.Українки, 26, оф.407, відтак дана справа підсудна Печерському районному суду міста Києва.

Представник позивача щодо заявленого клопотання заперечив, зазначивши, що за змістом укладеного спірного кредитного договору він є договором про надання споживчого кредиту, оскільки надавався позичальнику для задоволення своїх споживчих потреб та не був пов`язаний із здійсненням позивачем підприємницької діяльності чи виконання ним обов`язків, як найманим працівником. Відтак, вважає, що в силу вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору. Крім цього, вважає, що дана справа підсудна Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області згідно ч.5 ст.28 ЦПК України, відповідно до якої позови про захист прав споживачів можуть пред`являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Суд, розглянувши дане клопотання, вважає, що воно не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту поданого позивачем позову, останній зазначив, що підставою для повернення грошових коштів набутих без достатньої правової підстави на його думку, є та обставина, що позивач вважає спірний кредитний договір неукладеним, оскільки ОСОБА_2 , яка виступала споживачем банківських послуг при укладенні спірного кредитного договору не була ознайомлена із Умовами та правилами надання коштів у кредит, які є його складовою частиною. Крім цього, зазначив, що відповідач, при укладенні кредитного договору, не повідомив позивача, який є споживачем банківських послуг про умови кредитування та узгодження із споживачем вартості послуг, і саме тих умов, про які вважав узгодженими кредитор, не дотримався на його думку пункту 2 ч.2 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також частини другої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, суд відкриваючи провадження у даній справі, виходячи із змісту позовних вимог ОСОБА_2 , вважав позивача споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживача», відтак звільнив її від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 зазначеного Закону, а також відкрив провадження у даній справі з урахуванням вимог ч.5 статті 28 ЦПК України.

Крім цього, суд зазначає, що в силу вимог ч.2 статті 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Враховуючи ту обставину, що судом уже розпочато розгляд справи по суті, справу до свого провадження було прийнято судом з додержанням правил підсудності, позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», виходячи із змісту поданої ним позовної заяви, суд вважає, що клопотання представника відповідача до задоволення не підлягає.

Керуючись 28, 31, 222 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Глуховецького О.С. про зобов`язання позивача сплатити судовий збір та передачу справи за підсудністю, відмовити.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан