Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2022 Справа №607/22204/21

21 березня 2022 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Скали В.І.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Байковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за АДРЕСА_1 , загальною площею 79,1 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказала, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та вона. Відтак, кожному з них належить по 1/6 частині спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі на належну йому 1/6 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 . Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до нотаріальної контори не зверталися.

Постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на належну останньому частку спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, до участі у справі в якості співвідповідача залучено Байковецьку сільську раду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають та просять задовольнити.

Представник Байковецької сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні позову покладається на думку суду.

Судом встановлено, що 17 червня 1976 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 17 червня 1976 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_10 , батьками якої зазначено « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07 березня 1979 року.

05 червня 1979 року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 05 червня 1999 року. Прізвище дружини після одруження « ОСОБА_1 ».

Як вбачається з виписки з погосподарської книги за №1652 від 10 вересня 2021 року, виданої Байковецькою сільською радою, будинковолодіння по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи господарства - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року членами двору були ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_3 - невістка, ОСОБА_2 - внук, ОСОБА_10 - внучка.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що спірне будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_3 - невістка, ОСОБА_2 - внук, ОСОБА_10 - внучка.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 належало по 1/6 частині спірного житлового будинку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частинку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , загальною площею 79,1 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_10 належало по 1/6 частині будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 09 лютого 2021 року, виданим виконавчим комітетом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №26.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі на 1/6 частину спірного будинковолодіння.

Як вбачається з довідки за №221 від 09 лютого 2021 року, виданої Байковецькою сільською радою, на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_1 - дочка та ОСОБА_3 - дружина.

16 березня 2021 року Тернопільською районнлю державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №104/2021 після смерті ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

26 березня 2021 року дружина спадкодавця ОСОБА_3 подала державному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Інші спадкоємці до нотконтори не зверталися.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи №104/2021 встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті останнього.

Крім цього, ОСОБА_1 частково оформила спадкові права після смерті ОСОБА_4 отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки.

15 вересня 2021 року ОСОБА_1 подала державному нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок після смерті ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 15 вересня 2021 року за №2733/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

З технічного паспорта на житловий будинок за АДРЕСА_1 від 16 липня 2019 року, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації встановлено, що загальна площа житлового будинку становить 79,1 кв.м., житлова - 50,6 кв.м.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірне будинковолодіння значиться як колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_3 - невістка, ОСОБА_2 - внук, ОСОБА_10 - внучка.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, кожному члену ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 належало по 1/6 його частині.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом, у тому числі на належну йому 1/6 частину спірного житлового будинку. Спадщину прийняла позивач, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 успадкувала належну йому 1/6 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за АДРЕСА_1 , загальною площею 79,1 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Байковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за АДРЕСА_1 , загальною площею 79,1 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ;

Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, .

Повне рішення складено 21 березня 2022 року.

Головуюча І.М. Черніцька