Справа № 127/1503/22
Провадження № 22-з/801/60/22
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Шемета Т. М.
УХВАЛА

17 березня 2022 рокуСправа № 127/1503/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з цивільних справ Шемети Т.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, прокурорів Вінницької окружної прокуратури Вінницької області Посвалюка Я. І., Іванішина Д. В., старшого слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Пахольчак А. О., Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної неправомірними, незаконними діями, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2022 року,

встановив:

28 лютого 2022 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2022 року, в якій викладена заява про відвід суддям Вінницького апеляційного суду, зокрема, судді Войтку Ю.Б., посилаючись на те, що наявні підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, а саме його необізнаністю у цивільному праві.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 березня 2022 року заявлений ОСОБА_1 відвід судді Войтку Ю.Б. визнано необґрунтованим, питання про відвід передане на вирішення судді, який не входить до складу суду, що розглядає зазначену справу.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи (частина восьма статті40 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про відвід суд приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктами третім, п`ятим частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини другої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді ( п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ( п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зміст та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Войтка Ю.Б. від участі у розгляді справи не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу (самовідводу) судді, не відповідають меті цивільного судочинства, оскільки в їх основу покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності судді. Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість судді Войтка Ю.Б., така заява не містить. Доводи позивача щодо необізнаністю судді Войтка Ю.Б. у цивільному праві є власним суб`єктивним особистим ставленням до судді та не можуть бути підставою для відводу у контексті норм ЦПК України.

Інших обставин, що викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Войтка Ю.Б., заявником не наведено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність ґрунтовних, об`єктивних підстав для задоволення заяви про відвід судді Войтку Ю.Б.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39-41 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, прокурорів Вінницької окружної прокуратури Вінницької області Посвалюка Я. І., Іванішина Д. В., старшого слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Пахольчак А. О., Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної неправомірними, незаконними діями, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета