Провадження № 2/205/788/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Діна Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 листопада 2021 року направила поштою до суду позов до відповідачів ТОВ «Платінум Фінанс» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Д.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який надійшов до суду 07 грудня 2021 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у цивільній справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про витребування доказів було задоволено частково.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року розгляд справи було відкладено і визначено дату розгляду 14 лютого 2022 року.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис № 1796 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» у розмірі 33 055 гривень 88 коп. Зазначила, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, оскільки його вчинено на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написі нотаріусів. Вважає, що дії відповідача про звернення стягнення на суму заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса є незаконним, тому що виконавчий напис може бути вчинено лише вразі, якщо заборгованість є безспірною і за умови, що нотаріусу подано документи, які підтверджують безспірний характер заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою ВАСУ від 01 листопада 2016 року, визнано незаконною та скасовано постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, стягувачем було подано кредитний договір, який не був посвідчений нотаріально. Вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів, які не відносяться до переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Просила суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. № 1796 від 03 лютого 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Банк» у розмірі 33 055 гривень 88 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач ТОВ «Платинум Фінанс» про розгляд справи повідомлений у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про дату судового розгляду повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву до суду не направила.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Д.В. про дату судового розгляду повідомлена належним чином, письмових пояснень на позовну заяву до суду не направила.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 серпня 2008 року між ОСОБА_1 і АТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальникові 6 954 доларів США строком до 06 серпня 2011 року.

30 вересня 2009 року між АТ «Альфа-Банк» і ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за кредитним договором № 500153780 від 06 серпня 2008 року.

24 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс» було укладено договір факторингу № 2012-2-1/1, відповідно до умов якого до ТОВ «Купер Прайс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 500153780 від 06 серпня 2008 року.

01 вересня 2020 року між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платинум Фінанс» було укладено договір факторингу № 0109/2020, відповідно до умов якого до ТОВ «Платинум Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 500153780 від 06 серпня 2008 року.

03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис № 1796, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 500153780 від 06 серпня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 і АТ «Альфа-Банк», за період з 10 червня 2009 року по 20 січня 2021 року у розмірі 33 055 гривень 88 коп.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено у главі 14 ЗУ «Про нотаріат».

У відповідності із ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України (постанова від 05 липня 2017 р. у справі № 6-887цс17) захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі.

Таким чином, з наведених приписів вбачається, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в переліку, чи подані всі передбачені переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15.

У даному випадку нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та наявності у кредитора права на безспірне стягнення заборгованості.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 03 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 172/1652/18 від 21 жовтня 2020 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, при вчиненні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. виконавчого напису № 1796, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 500153780 від 06 серпня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 і АТ «Альфа-Банк», за період з 10 червня 2009 року по 20 січня 2021 року у розмірі 33 055 гривень 88 коп., не було дотримано вимог чинного законодавства, чим порушено права боржника, які підлягають захисту у судовому порядку, тому позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1 665 гривень 30 коп. (а.с. 1), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 87-89 ЗУ «Про нотаріат», ч. 1 ст. 141, ст. 247, ст. 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною та зареєстрований в реєстрі за № 1796, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» (, місцезнаходження за адресою: 02140, м. Київ, вул. Л. Руденко, буд. 6-а, офіс 525) заборгованості у розмірі 33 055 грн. 88 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» (, місцезнаходження за адресою: 02140, м. Київ, вул. Л. Руденко, буд. 6-а, офіс 525) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 665 (одна тисяча шістсот шістдесят п`ять) гривень 30 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: