Справа № 308/3536/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №308/1700/22 від 14 лютого 2022 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом , -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2022 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1146,10 грн. та судовий збір у розмірі 248,10 грн.

15.03.2022 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування судового наказу №308/1700/22 від 14.02.2022 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом.

В обґрунтування своєї заяви вказує, що 07 березня 2022 року ОСОБА_1 поштовим зв`язком отриманий судовий наказ від 14 лютого 2022 року по справі № 308/1700/22 про стягнення з нього на користь AT «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» суми заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 1 146,10 грн і судового збору у розмірі 248,10 грн, що підтверджується Накладною «Укрпошти» № 385 від 07.03.2022 року.

Зазначає, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21364351 від 22 грудня 2008 року.

Згідно Довідки ОСББ «Климпуша 5» № 2/03 від 11 березня 2019 року у квартирі з 01 червня 2016 року ніхто не проживає.

Остання квитанція про оплату за користування газом (борг) у розмірі 60,00 грн датована 18 липня 2016 року.

Згідно «Акту № 31862 про демонтаж лічильника газу для проведення періодичної повірки, експертизи» від 09 жовтня 2018 року і Довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 181289 від 10 жовтня 2018 року лічильник газу є непридатним для користування.

Згідно Акту б/н про встановлення лічильника газу після повірки, експертизи від 22 жовтня 2018 року у квартирі встановлено новий лічильник з показником «0000», який таким і залишився.

Таким чином, споживання газу у 2019 році (як і раніше) не відбувалось.

Зазначає, що Типовий договір розподілу природного газу між АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» та ним ніколи не укладався і будь-яких дій, які б засвідчували його бажання укласти Договір ніколи не вчиняв.

Вказує, що починаючи з грудня 2020 року ОСОБА_1 неодноразово звертався до AT «Закарпатгаз» із заявами про відключення подачі газу шляхом опломбування лічильника, однак отримував відповіді про необхідність розірвання договору розподілу газу, який зі слів боржника ніколи не укладався.

Лише 23 червня 2021 року газопостачання було припинено у зв`язку із відсутністю споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника, що підтверджується Актом про припинення газопостачання № 193. При цьому фактичний показник лічильника в Акті зазначений «0», як і в «Акті б/н про встановлення лічильника газу після повірки, експертизи» від 22 жовтня 2018 року.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 лютого 2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ за заявою наказ за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1146,10 грн. та судовий збір у розмірі 248,10 грн.

Згідно з ч. 1ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Боржник отримав поштовим зв`язком судовий наказ 07.03.2022 року, що підтверджується Накладною «Укрпошти» № 385 від 07.03.2022 року. Заява про скасування судового наказу подана 15.03.2022 року. Таким чином суд констатує, що строки подання заяви про скасування судового наказу не були порушені.

Подана боржником ОСОБА_1 , заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Вважаю, що наведені боржником ОСОБА_1 , доводи та додані до заяви про скасування судового наказу документи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

За таких обставин, оскільки боржник ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає задоволенню.

Крім цього, згідно з приписами ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Керуючись ст. ст.170,171,258,259,260,263 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу №308/1700/22 від 14 лютого 2022 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом - задоволити.

Скасувати судовий наказ, у справі №308/1700/22, виданий 14.02.2022 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» суми заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1146,10 грн. та судовий збір у розмірі 248,10 грн.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко