2/214/3225/22
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г., розглянувши матеріли позовної заяви Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за послугу з централізованого опалення у розмірі 29396,04 грн., суму збитків від інфляції у розмірі -9872,83 грн. та 3% річних у розмірі 2983,63грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н. цивільну справу №212/11811/21 (номер провадження 2/212/1453/22) за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення направлено за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. В обґрунтування чого в ухвалі зазначено, що згідно з матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовна заява підлягає направленню до іншого суду за підсудністю, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції і підсудності.

Підсудність розгляду цивільних справ визначається відповідно до положень глави 2 розділу І ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 2630 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За таких обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 №3 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Крім того, у своїй постанові від 16.02.2021 (справа 911/2390/18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ЦПК України.

Представник позивача пред`явила позов до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі ч.1 ст.30 ЦПК України за місцезнаходженням майна, однак, судом помилково направлено вказану справу до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за місцем знаходження відповідача ОСОБА_1 .

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи, що позивачем пред`явила вимогу про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 даний спір виникає із приводу нерухомого майна і до нього застосовуються правила виключної підсудності.

Таким чином, за правилами виключної підсудності, передбаченими ст. 30 ЦПК України, розгляд даної позовної заяви територіально не підсудний Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією з складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України). Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення ухвали суду від 27 січня 2022 учасникам справи.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Статтею 354 ЦПК України визначено п`ятнадцятиденний строк на подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Зі змісту ухвали суду від 27 січня 2022 року вбачається, що ухвалу про направлення справи за підсудністю було постановлено без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення.

Згідно із ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В матеріалах справи відсутнє підтвердження про вручення позивачу поштового відправлення, а також відсутні будь-які відомості щодо належного надсилання копії ухвали позивачу.

Таким чином, не оспорюючи підсудність справи, суддя позбавлений можливості прийняти дану справу до свого провадження, оскільки матеріали цивільної справи не містять доказів отримання учасниками справи копії ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2022 року , тому сторони не обізнані із цим судовим рішенням та не знають про факт його постановлення, що обмежує їх у праві апеляційного оскарження. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи (п. 8, ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

За таких обставин приходжу до висновку, що цивільна справа передчасно направлена до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно із п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне передати вказану цивільну справу за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 2, 27, 28, 31, 187, 260, 272, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №212/11811/21 (номер провадження 2/212/1453/22) за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення - повернути Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з помилковим направленням до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Ковтун