Дата документу 15.03.2022 Справа № 311/5793/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/970/22 Головуючий у 1-й інстанції: Нікандрова С.О.
Є.У.№ 311/5793/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

розглянувши у письмовому позовному провадженні цивільну справу за заявою підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» (ПрАТ «ЗЗРК») про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартплату та житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за апеляційною скаргою підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» (ПрАТ «ЗЗРК») на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ПрАТ «ЗЗРК» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за квартплату та житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу.

Судове рішення мотивовано тим, що нормами ЦПК України не передбачено видачу судового наказу щодо солідарних боржників.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ПрАТ «ЗЗРК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо неможливості видачі судового наказу про стягнення боргу із солідарних боржників.

Копія апеляційної скарги і ухвали про відкриття апеляційного провадження вручені боржникам 08.02.2022, відзив на апеляційну скаргу не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 14 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. 367 ч.1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що у грудні 2021 ПрАТ «ЗЗРК» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за квартплату та житлово-комунальні послуги.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції, посилаючись на норми статті 163 ЦПК України, вказав, що можливість стягнення з декількох боржників за судовим наказом не визначена процесуальним законом.

Проте такі висновки суду є помилковими та такими, що не відповідають процесуальним нормам права, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно зі ст. 431 ЦПК України судовий наказ є виконавчим документом. Судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Зазначені норми процесуального права не містять заборони видачі судового наказу про стягнення заборгованості із солідарних боржників.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Зокрема ч. 1 ст. 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Аналіз викладеного свідчить про те, що постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що у відповідності до норм статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 376, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргупідприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» задовольнити.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2021 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська