Справа №601/156/22
Провадження № 2/601/287/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Клим Т.П.,

при секретарі судового засідання Коляді О.В.,

представника позивача адвоката Корфа П.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що в період з 09 червня 2005 року по 27 грудня 2019 року працювала на посаді музкерівника, та в певний період своєї трудової діяльності за сумісництвом працювала вихователем в КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради. Відповідно до наказу №145/13-ос від 24.12.2019 звільнена з роботи, згідно ст. 40 п. 1 КЗпПУ, у зв`язку з ліквідацією підприємства. Із зазначеним Наказом №145/13-ос від 24 грудня 2019 року позивачка не згідна, вважає його незаконним, таким, що порушує її трудові права.

Вказує, що підставою звільнення працівників є ліквідація комунального некомерційного підприємства «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» ТОР, згідно з рішенням Тернопільської обласної ради №1430 від 17 вересня 2019 року. Разом з тим, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у справі №500/320/20 визнано протиправним та скасовано рішення ТОР №1430 від 17 вересня 2019 року. Крім цього, ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 22.06.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Тернопільської обласної ради про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20, а також ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 01.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20. З огляду на наведене, оскільки рішення ТОР №1430 від 17.09.2019 визнано протиправним та скасовано, відповідно наказ №145/7-ос від 24.12.2019 теж є незаконним, так як його прийнято на підставі протиправного та вже на даний час скасованого судом рішення. Зазначає, що з моменту набрання законної сили постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20, відповідач не вчинив жодних заходів щодо поновлення позивача на роботі. Крім цього, позивач не була повідомлена про наступне вивільнення не пізніше, ніж за два місяці до звільнення, а також відповідачем не було проведено консультацій з первинною профспілковою організацією КНП «Кременецький обласний психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради щодо запобігання звільненню працівників. Відповідно до довідки про середню заробітну плату №2 від 16.12.2021, виданої відповідачем, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці роботи перед звільненням становила: за жовтень 2019 року - 6560,50 грн. та за листопад 2019 року - 6375,36 грн. Кількість робочих днів в розрахунковому періоді (жовтень-листопад 2019 року) становила 43 робочих дні. Кількість днів вимушеного прогулу після звільнення позивача з 28.12.2019 року по 21.01.2022 року становить 517 днів. Враховуючи наведене, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 155 531,15 грн. Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» ТОР «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства» №145/7-ос від 24.12.2019; поновити її на роботі на посаді «музкерівник» КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» ТОР; стягнути з КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 155 531,15 грн.

Представник відповідача КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради подав до суду відзив на позовну заяву, вказавши, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки з оскаржуваним наказом КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради від 24.12.2019 №145/7-ос «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства» зокрема, в частині звільнення з роботи ОСОБА_1 , позивача ознайомлено 27.12.2019 та цього ж дня вона отримала витяг з наказу на руки. Вказану обставину підтверджує додаток до наказу КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради від 24.12.2019 №145/7-ос «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства», де зазначено, що 27.12.2019 ОСОБА_1 отримала копію наказу та ознайомилась з ним, про що свідчить її особистий підпис. Вважає, саме з 27.12.2019 почав спливати термін позовної давності щодо її позовних вимог до КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» ТОР про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі. З позовом до суду ОСОБА_1 звернулась лише 24.01.2022, тобто після спливу встановленого статтею 233 КЗпПУ місячного строку. Щодо посилань позивача на той факт, що після винесення ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 не вжито заходів щодо поновлення позивачки на роботі. У вищевказаній ухвалі не вирішувалось питання законності наказу №145/7-ос від 24.12.2019 про звільнення працівників та не вказано, що за результатами розгляду даної справи необхідно поновлювати працівників, в тому числі позивача на роботі. Окрім цього, працівники закладу в тому числі і позивач, були персонально повідомленні про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці до звільнення. Просять суд відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності.

Представник позивача надіслав суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вважає, що з моменту набрання законної сили постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, а саме 11.03.2021, у позивачки виникло право на захист своїх прав та інтересів, щодо поновлення на роботі в КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» ТОР. ОСОБА_1 , лише у вересні 2021 року дізналася про постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 про скасування рішення Тернопільської обласної ради №1430 від 17.09.2019. Окрім того, запровадження урядом України карантинних заходів задля запобігання поширенню коронавірусної інфекції в Україні, стало причиною пропуску ОСОБА_1 визначеного законом місячного строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Просить суд визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду за захистом свого порушеного права та поновити такий строк. Заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

24 січня 2022 року ухвалою судді було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.

03 березня 2022 року проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Корф П.К. позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, разом з тим подав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутності їх представника. Просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав пропущення строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини:

Позивач 09 червня 2005 року прийнята на роботу в Кременецький обласний некомунальний дитячий психоневрологічний санаторій, на посаду вчителя тимчасово (наказ №70 від 09.06.2005). 15 червня 2007 року звільнена з займаної посади в зв`язку з виходом основного працівника (наказ №98 від 15.06.2012); 18 червня 2007 року прийнята в Кременецький обласний некомунальний дитячий психоневрологічний санаторій на посаду муз керівника (наказ №100 §3 від 18.06.2007).

27.12.2019 звільнено з роботи, згідно ст.40 п.1 КЗпПУ (ліквідація підприємства), що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Згідно витягу з наказу №145/13-ос від 24.12.2019 Про звільнення з роботи згідно ст.40 п.1 КЗпПУ, ОСОБА_1 , вихователя/муз керівника, звільнено з роботи 27.12.2019 згідно ст.40 п.1 КЗпПУ (ліквідація підприємства). Виплатити вихідну допомогу в розмірі одного середньомісячного заробітку та компенсацію за 54 календарних днів невикористаної відпустки (повідомлення про зміну умов праці додано до особової справи працівника).

Згідно рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради №1430 від 17.09.2019 Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю слідує, що припинено юридичну особу - КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради () шляхом ліквідації.

Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № 500/320/20 слідує, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 у справі №500/320/20 скасовано та ухвалено нове рішення. Визнано протиправним та скасовано рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17.09.2019.

Ухвалою Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №500/320/20, у задоволені клопотання Тернопільської обласної ради про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 01.11.2021 у справі №500/320/20, у задоволенні клопотання Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 відмовлено.

Із довідки про доходи від 16.12.2021 слідує, що ОСОБА_1 працювала у КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» ТОР на посаді музичний керівник, вихователь загальна сума доходу за період з 01.07.2019 по 27.12.2019 роки становить 38 973,74 грн.

Із повідомлення КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» ТОР від 30.09.2019 вих. № 131(49) слідує, що ОСОБА_1 адміністрація закладу повідомляє про те, що рішенням одинадцятої сесії Тернопільської обласної ради шостого скликання 17.09.2019 прийнято рішення: «Припинити юридичну особу - комунальне некомерційне підприємство «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» () шляхом ліквідації. Відповідно до наказу №107-од від 30.09.2019 вас буде звільнено з посади вихователь/музкерівник згідно ч.1 ст.40 КЗпПУ (скорочення штату) 27.12.2019. 15.10.2019 ОСОБА_1 отримала дане повідомлення, про що свідчить її підпис.

Із особової картки працівника слідує, що ОСОБА_1 звільнено 27.12.2019 за ст.40 ч.1 КЗпПУ, Наказ №145/13-ос від 24.12.2019. Виплачено вихідну допомогу в розмірі одного середньомісячного заробітку та компенсацію за 54 календарних днів невикористаної відпустки. Трудову книжку позивачка отримала 27.12.2019 про що свідчить її підпис.

Згідно повідомлення надісланого голові ППО «Трудова солідарність у Кременецькому обласному дитячому психоневрологічному санаторії» ОСОБА_3 25.09.2019, адміністрація КНП «Кременецький ОДПС» ТОР повідомляє про те, що рішенням одинадцятої сесії Тернопільської обласної ради шостого скликання від 17.09.2019 №1430 прийнято рішення: «Припинити юридичну особу - комунальне некомерційне підприємство «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій () шляхом ліквідації». Дане рішення передбачає загальне звільнення 27.12.2019 усіх працівників підприємства згідно п.1 ст.40 КЗпПУ (скорочення штату в зв`язку з ліквідацією).

Згідно подання надісланого голові ППО «Трудова солідарність у Кременецькому обласному дитячому психоневрологічному санаторії» ОСОБА_3 11.12.2019, адміністрація КНП «Кременецький ОДПС» ТОР просить погодження на звільнення 27.12.2019 усіх працівників підприємства, котрі є членами очолюваної вами профспілкової організації та котрі не перебувають членами жодної із наявних в закладі профспілкових організацій, згідно п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення штату в зв`язку з ліквідацією підприємства) на підставі наказу №107-од від 30.09.2019.

Із погодження голови ППО «Трудова солідарність у Кременецькому обласному дитячому психоневрологічному санаторії» ОСОБА_3 поданого голові ліквідаційної комісії в.о. Генерального директора (головного лікаря) КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» ТОР Дедю Н.А. від 13.12.2019 слідує, що ППО «Трудова солідарність у Кременецькому обласному дитячому психоневрологічному санаторії» погоджує звільнення працівників, котрі є членами даної профспілкової організації та працівників, котрі не зареєстровані в жодному із профспілкових осередків, згідно п.1 ст.40 КЗпПУ (скорочення штату) в зв`язку з ліквідацією підприємства, з датою звільнення 27.12.2019. Даним погодженням стверджено, що ліквідаційною комісією дотримано усіх законодавчих вимог щодо процедури звільнення працівників за вищезазначеною статтею КЗпП України.

Із повідомлення генерального директора (головного лікаря) ОСОБА_4 від 25.09.2019 надісланого голові профкомітету КУТОР Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій Пилипович О.Д. слідує, що адміністрація КНП «Кременецький ОДПС» ТОР повідомляє про те, що рішенням одинадцятої сесії Тернопільської обласної ради шостого скликання від 17 вересня 2019 року №1430 прийнято рішення: «Припинити юридичну особу-комунальне некомерційне підприємство «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» () шляхом ліквідації». Дане рішення передбачає загальне звільнення 27.12.2019 усіх працівників підприємства згідно п.1 ст.40 КЗпПУ (скорочення штату в зв`язку з ліквідацією).

Із подання генерального директора (головного лікаря) ОСОБА_4 від 25.09.2019 надісланого голові профкомітету КУТОР Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій ОСОБА_5 слідує, що адміністрація КНП «Кременецький ОДПС» ТОР просить погодження на звільнення 27.19.2019 усіх працівників підприємства, котрі є членами очолюваної вами профспілкової організації, згідно п.1 ст.40 КЗпПУ (скорочення штату в зв`язку з ліквідацією), в зв`язку з ліквідацією підприємства на підставі наказу №107-од від 30.09.2019.

Із погодження голови профспілкового комітету КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» ОСОБА_5 надісланого голові ліквідаційної комісії в.о. Генерального директора (головного лікаря) КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» ТОР Дедю Н.А. від 13.12.2019 слідує, що профспілковий комітет КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» надає згоду на звільнення 27.12.2019, згідно п.1 ст.40 КЗпПУ усіх працівників закладу, які є членами очолюваної мною профспілкової організації.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У статті 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» , встановлений ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду застосовується судом незалежно від заяви сторін і пропущення такого строку є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. У разі пропуску передбачених строків звернення до суду за вирішенням трудового спору суд з`ясовує не лише причини пропуску зазначеного строку, а й усі обставини справи, права та обов`язки сторін. При пропуску строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє в позові саме з цих підстав.

Реалізація права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Основним нормативним актом, що регулює строки звернення до суду про вирішення спорів у порядку цивільного судочинства, є Цивільний кодекс України, який установлює інститут позовної давності і містить положення щодо часових меж, упродовж яких особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Згідно з ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У свою чергу, відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Ст. 257 ЦКУ встановлює загальний строк позовної давності - три роки. Проте Кодекс законів про працю України встановлює спеціальну позовну давність для спорів в межах трудових відносин.

Передбачений статтею 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Згідно з вимогами статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

У статті 234 КЗпП України не наведено переліку поважних причин для поновлення строку звернення з заявою про вирішення спору, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин.

При цьому поважними причинами пропуску строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Отже, підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом строк, подання позову. Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення роботодавця щодо звільнення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на звернення до суду з позовом про поновлення на роботі з поважних причин.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши надані суду докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 про своє звільнення із наведених підстав стало відомо 27 грудня 2019 року, що підтверджується її підписом в особовій картці працівника, згідно якого вона 27 грудня 2019 року отримала трудову книжку.

Позивач звернулася до Кременецького районного суду Тернопільської області із позовом про поновлення на роботі лише 20 січня 2022 року, що свідчить про пропуск нею місячного строку, встановленого ст. 233 КЗпП України.

Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, суд вважає неповажними, оскільки ОСОБА_1 була звільнена з роботи 27 грудня 2019 року будь-яких перешкод, які об`єктивно перешкоджали їй в реалізації її права щодо оскарження рішення роботодавця щодо її звільнення у в місячний строк позивачем не наведені та судом не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі слід відмовити, у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

У свою чергу, відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Таким чином, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягується тільки у разі поновлення на роботі, як взаємопов`язаної вимоги.

Отже, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у контексті цієї справи є похідною від вимоги про поновлення на роботі, оскільки її вирішення напряму залежить від вирішення питання поновлення на роботі.

Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 155 531,15 грн. слід відмовити.

Керуючись статтями 233, 234 КЗпП України, статтями 19, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до КНП «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій», місце знаходження: вул. Санаторійна, 39, м. Кременець, Тернопільської області, 47004. .

Повний текст рішення виготовлено 21 березня 2022 року.

Головуючий: Т. П. Клим