Справа № 544/2115/21
№ 2/544/68/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 лютого 2022 року м. Пирятин

Пирятинськийрайонний суд Полтавськоїобласті у складі:

головуючої - судді Сайко О.О.,

за участю секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 справу за позовом представника позивача -адвоката Самуся Олексія Вікторовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Пирятинський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року представник позивача - адвокат Самусь Олексій Вікторович, що діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за № 90426, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що у листопаді 2021 року ОСОБА_1 дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження №65334417 по стягненню з нього на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в розмірі 50 386 грн 12 коп. Дане виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису №90426, виданого 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В.; стягувачем за виконавчим провадженням є ТОВ «Веллфін».

На думку ОСОБА_1 , приватний нотаріус, вчиняючи 05.04.2021 виконавчий напис №90426 про стягнення з нього на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості у розмірі 50 386,12 грн не врахував та не перевірив безспірність заборгованості або іншої відповідальності ОСОБА_1 перед ТОВ «Веллфін», а також факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив ч.1 ст.88 Закону «Про нотаріат».

Враховуючи викладене, вважає що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник- адвокат Гордієнко Ю.П. надав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги просить задовольнити; стягнути з ТОВ «Веллфін» на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Головкіна Я.В., в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена шляхом відправлення судових повісток за місцем її роботи.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору представник Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання не з`явився, просив справу про скасування виконавчого напису, що не підлягає виконанню, розглядати без участі представника Пирятинського ВДВС.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 05.04.2021 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 90426 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» суми заборгованості за кредитним договором №400688 від 07.03.2018, у розмірі 50 386,12 грн (а.с.50).

Згідно вказаного виконавчого напису, заборгованість виникла за кредитним договором №400688, укладеного 07.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та ОСОБА_1 .

11.05.2021 державним виконавцем Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Журбою Т.О. на підставі вказаного вище виконавчого напису було відкрито виконавче провадження (а.с.46).

Позивач вважає, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., вчиняючи 05.04.2021 виконавчий напис №90426 про стягнення з нього на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості, не врахував та не перевірив безспірність заборгованості або іншої відповідальності позивача перед відповідачем, у зв`язку з чим звернулася до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц) зазначив, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно частини першої статті 39 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1. Зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу»,

п. 2. Зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Із доказів, наявних у матеріалах справи, убачається, що кредитний договір №400688 від 07.03.2018, на підставі якого був вчинений спірний виконавчий напис, не посвідчений нотаріально, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Саме такий правовий висновок зроблено ВП ВС у постанові від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", заява № 4241/03 від 28.10.2010, вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів з точки зору їх достатності, достовірності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону а, відтак, суд визнає його таким, що не підлягає виконанню, і задовольняє позов повністю.

Згідно ст.ст.15,133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.1-2ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничоюдопомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником надано суду договір про надання правничої допомоги адвоката № 27 від 08.12.2021, укладений між адвокатом Гордієнком Ю.П. та Левченком С.М., додаток до договору (в якому сторони узгодили розмір гонорару), квитанцію на суму 14 000 грн, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, який відповідає складності справи та є співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 000 грн.

Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 1362 грн, що складається із 908 грн, сплачених при подачі позову та 454 грн, сплачених при подачі заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.12, 19, 76, 81,141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги представника позивача- адвоката Самуся Олексія Вікторовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, 05.04.2021, зареєстрований в реєстрі за № 90426, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» () заборгованості за кредитним договором №400688 від 07.03.2018 в розмірі 50386,12 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (; м. Київ, вул. Героїв Севастополя,48) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (; м. Київ, вул. Героїв Севастополя,48) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) в повернення сплаченого судового збору 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча - О.О. Сайко