Справа № 129/436/22
Провадження № 2/135/152/22
У Х В А Л А

іменем України

11.03.2022 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПрАТ «МХП» до ОСОБА_1 про визнання недостовірною інформації та спростування інформації,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває вказана вище цивільна справа.

11.03.2022 суддя Волошина Т.В. подала заяву про самовідвід судді.

На обґрунтування самовідводу посилалась на те, що при ознайомленні із матеріалами даної справи нею як головуючим суддею неодноразово слухались справи, в яких однією із сторін був ОСОБА_1 , а ухвалені нею рішення по ним неодноразово оскаржувались останнім до апеляційної інстанції. Слід зазначити, що всі без виключення вказані справи за участю ОСОБА_1 надходили до Ладижинського міського суду Вінницької області з Гайсинського районного суду Вінницької області після задоволення всіма суддями даного суду самовідводів з тих підстав, що вони раніше слухали справи за участю ОСОБА_1 . Вважає, що це може викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості судді у справі № 129/436/22.

Суд, дослідивши заяву про самовідвід, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Пунктом 5 ч.1 ст.36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження в справі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ст. 9 Конституції України, суддя не може брати участь у розгляді справи у випадку наявності обставин, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об`єктивності.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» і ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи викладене, заявлені головуючою у справі суддею підстави самовідводу, які позбавляють суддю винести об`єктивне рішення у даній справі, вказані положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, одночасно приймаючи до уваги, що кожна зі сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі та коли у стороннього спостерігача не могло б виникнути сумнівів у неупередженості судді, а тому з метою уникнення надалі стверджень сторін про упередженість та необ`єктивність судді при ухваленні судового рішення у цій цивільній справі, суд доходить висновку про задоволення заяви про самовідвід судді на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. При цьому, права позивача та відповідача не порушуються.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260, 263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Волошиної Тетяни Вікторівни задовольнити.

Відвести суддю Волошину Тетяну Вікторівну від розгляду цивільної справи за позовом ПрАТ «МХП» до ОСОБА_1 про визнання недостовірною інформації та спростування інформації.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала не оскаржується.

Суддя