Справа № 301/1376/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.,

за участі секретаря: Волощук В.І.

за участі представника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2021 року, головуючий суддя Золотар М.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до Іршавської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Іршавської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Іршавської районної ради депутатів трудящих № 347 від 25 грудня 1970 року її батькові ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку розміром 700 кв. м. (0,07 га) для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до плану забудови, - дана земельна ділянка АДРЕСА_1 повинна межувати із земельною ділянкою АДРЕСА_2 , а з іншого - з вулицею (прохід) шириною 4 м, яка мала з`єднувати АДРЕСА_3 . Ширина даної земельної ділянки з 2-х боків ( в т. ч. із АДРЕСА_3 ) повинна становити 25 м, а довжина з 2-х боків - 30 м. За час життя батько не приватизував земельну ділянку, яка була виділена йому для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та перебувала у його користуванні. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. Після його смерті батька вона успадкувала належне йому нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами, житловою площею 49,8 кв. м, загальною площею 84,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого стала користувачем земельної ділянки, що призначена для будівництва і обслуговування спадкового житлового будинку. Оформивши спадщину, позивачка вирішила приватизувати земельну ділянку, яка була виділена для будівництва і обслуговування даного житлового будинку та перебувала в користуванні батька. Для цього замовила Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . В процесі оформлення технічної документації було встановлено, що фактична кількість ділянки, що закріплена за будинком АДРЕСА_1 , є меншою від кількості, яка була виділена, і відстань від межі із сусідом будинку АДРЕСА_2 до будинку АДРЕСА_4 вже не становить не 25 м, як передбачено у плані забудови земельної ділянки, а 22 м, тобто на 3 метри менше. Встановлено, що площа земельної ділянки під будинком АДРЕСА_1 становить 0,0682 га, замість 0,07 га. У жовтні 2017 року відповідач захопив частину земельної ділянки, яка була в користуванні батька та перейшла у її користування (із 0,0682 га), встановивши на ній металеву огорожу на цементному фундаменті. Дана огорожа зараз розділяє земельні ділянки АДРЕСА_4 та НОМЕР_1. З цього приводу та з метою відновлення меж земельної ділянки № НОМЕР_1 , що була в користуванні батька, ОСОБА_2 неодноразово зверталася у Іршавську міську раду як із скаргами на дії відповідача, так із заявою про вирішення земельного спору та із заявами по погодженню проекту землеустрою. Неодноразові виїзди земельної комісії Іршавської міської ради не вирішили спір, а відповідач ОСОБА_3 не погодив межі земельної ділянки ОСОБА_2 06.12.2017 року Іршавська міська рада в особі її секретаря Рацин О. повідомила, що рішенням постійної депутатської комісії Іршавської міської ради ОТГ з питань земельних відносин і використання природних ресурсів, будівництва та архітектури відмовлено у задоволенні її заяви по вирішенню земельного спору та вирішено не погоджувати межі земельної ділянки АДРЕСА_1 без підписів суміжних землекористувачів або землевласників. Рішення міської ради по даному питанню не надіслано. У зв`язку з чим 16.04.2018 року вона звернулася до Іршавської міської ради із заявою, в якій просила надіслати копію рішення. Вважає, що має право на користування земельною ділянкою, яка була у користуванні батька та отримання її у власність в тих же розмірах та з тим же цільовим призначенням - для обслуговування будівель і споруд, що знаходяться на цій земельній ділянці - АДРЕСА_1 , які успадкувала. Не погоджуючи межі зазначеної земельної ділянки, відповідач посягає на частину земельної ділянки, яка була у користуванні батька, та на яку вона має право, що спонукає звернутися до суду за захистом свого права. Відповідач ОСОБА_3 захопив частину земельної ділянки АДРЕСА_1 , яка зараз перебуває у її користуванні. Вона не захоплювала земельну ділянку ні у відповідача ОСОБА_3 , ні у відповідача Іршавської міської ради. За цієї підстави відмова Іршавської міської ради у погодженні меж земельної ділянки АДРЕСА_1 є безпідставною. Не дивлячись на це, Іршавська міська рада надіслала на її адресу попередження про невстановлення огорожі на земельній ділянці АДРЕСА_4 , яка належить відповідачеві ОСОБА_3 .

Просила суд постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право користування та отримання у приватну власність земельної ділянки АДРЕСА_1 в розмірі 0,0682 га відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; Зобов`язати Іршавську міську раду затвердити Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 розміром 0,0682 га без підпису суміжного землекористувача відповідача ОСОБА_3 ; Зобов`язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди у володіння та користуванні мною земельною ділянкою розміром 0, 0682 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом звільнення належної земельної ділянки та демонтажу встановленої ним на належній їй земельній ділянці огорожі.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзивах на апеляційну скаргу Іршавська міська рада та ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Іршавської районного ради депутатів трудящих №347 від 25 грудня 1970 року її батькові ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку розміром 700 кв. м. (0,07 га) для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача. Після смерті батька, ОСОБА_2 успадкувала належне йому нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами, житловою площею 49,8 кв. м, загальною площею 84,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого стала користувачем земельної ділянки, що призначена для будівництва і обслуговування спадкового житлового будинку.

Оформивши спадщину, позивачка вирішила приватизувати земельну ділянку, яка була виділена для будівництва і обслуговування даного житлового будинку та перебувала в користуванні батька. Для цього замовила Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 2 ст. 1225 ЦК України передбачено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користуваня земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В процесі оформлення технічної документації було встановлено, що фактичний розмір землі, що закріплена за будинком АДРЕСА_1 , є меншим від розміру, яка була виділена, та відстань від межі із сусідом будинку АДРЕСА_2 до будинку АДРЕСА_4 вже не становить 25 м, як передбачено у плані забудови земельної ділянки, а становить біля 20 м.

Як вбачається з технічної документації за 1972 рік та Генерального плану в м. Іршава по відводу ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку у АДРЕСА_1 , - план забудови земельної ділянки в якому зазначено, що виділена земельна ділянка має такі розміри : ширина - 25 м та довжина - 30 м. Зазначена земельна ділянка розташована між вулицею (проїздом) та земельною ділянкою АДРЕСА_2 . Тобто суміжними межами на той час з одного боку було дворогосподарство НОМЕР_1, а з іншого - вулиця (проїзд, прохід) із АДРЕСА_3 . (а.с.10-16 , 30-31 том 1).

Відповідно до Висновку судової земельно-технічної експертизи № 33 від 04.12.2018 року - земельна ділянка № НОМЕР_1 не має тих розмірів, які вказані у плані забудови земельної ділянки (25x30) . Ширина земельної ділянки АДРЕСА_1 зменшена за рахунок накладання земельної ділянки ОСОБА_3 на земельну ділянку позивача.

Станом на сьогоднішній день ніякого проходу чи проїзду з АДРЕСА_3 немає, земельні ділянки АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 не розділені проходом (проїздом), а належний ОСОБА_3 житловий будинок розташований на цьому проході (проїзді).

План забудови належної позивачу земельної ділянки АДРЕСА_1 складався та формувався відповідно до Генерального плану міста Іршава, тобто це частина Генерального плану міста Іршава. Місцерозташування земельної ділянки АДРЕСА_4 та житлового будинку АДРЕСА_4 суперечить Генеральному плану забудови міста Іршава.

Оскільки Генеральним планом забудови м. Іршава передбачено прохід (проїзд) із АДРЕСА_3 , між земельними ділянками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , а планом забудови земельної ділянки АДРЕСА_4 не передбачено проходу (проїзду) між земельною ділянкою АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , та проходу з АДРЕСА_3 , то план забудови земельної ділянки АДРЕСА_4 суперечить Генеральному плану, є протиправним.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що в частині визнання за ОСОБА_2 права користування та отримання у приватну власність земельної ділянки АДРЕСА_1 в розмірі 0,0682 га позов є підставним та підлягає до задоволення.

Щодо відмови у частині позовних вимог про зобов`язання Іршавської міської ради затвердити технічну документацію, зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою, то колегія констатує, що дані вимоги передчасні, оскільки дії (бездіяльність) Іршавської міської ради, в тому числі Рішення Іршавської міської ради № 461 від 26.06.2018 року про відмову в узгодженні меж земельної ділянки АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку оскаржені не були.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій. що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту» (стаття 16 ЦК України).

Суд, приймаючи вказане рішення, неповно встановив обставини справи та прийшов до хибних висновків.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону, що відповідно до ст. 376 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2021 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Іршавської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право користування та отримання у приватну власність земельної ділянки АДРЕСА_1 в розмірі 0,0682 га.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 22 березня 2022 року.

Головуючий

Судді