Справа № 215/1523/20
4-с/215/6/22
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді Коноваленка М.І.

секретар судового засідання - Таран О.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тернівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на діяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2022 р. до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана скарга, в якій заявник просив зобов`язати державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП№ 62564671, накладеного згідно постанови від 11.08.2021 р.

В обґрунтуванні скарги посилається на те, що Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано виконавчий лист на виконання судового наказу №215/1523/20 від 03.04.2020 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2020 р.

15.07.2020 р. було відкрите виконавче провадження ВП№62564671, яке проводить державний виконавець Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

20.01.2022 р. заявником була подана державному виконавцю заява про зняття арешту накладеного на майно постановою державного виконавця від 11.08.2021 р. в зв`язку з відсутністю заборгованості по аліментам.

Листом Тернівського відділу ДВС від 20.01.2022 р. за №7204 у відповідності до ч.4,5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» відмовлено у зняті арешту з майна та наявності станом на 28.01.2022 р. заборгованості по аліментам у розмірі 2846,82 грн., які рекомендовано погасити на відповідний рахунок.

Вважає неправомірну діяльність державного виконавця, оскільки відповідно до ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону не допускаючи в своїй діяльності порушень прав та законних інтересів фізичних чи юридичних осіб. Згідно ч.2 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника, а на період 03.02.2022 р. заборгованість складала 2846,82 грн., яка не перевищує суму платежів за три місяці, тому і відсутня необхідність у накладені арешту на майно та не відповідає вимогам ч.1,2 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, зазначена заборгованість погашена заявником відповідно до наданої копії банківської квитанції 0.0..1 від 03.02.2022 р.

Приймаючи до уваги те, що заявник офіційно працює, відсутності заборгованості по аліментам та виконання рішення суду може бути забезпечено шляхом ухвалення постанови про стягнення аліментів із заробітної плати, яка на даний час і проводиться та відповідно до п.7 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» відсутня необхідність у накладанні арешту на його майно, просить суд зобов`язати державного виконавця зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 .

В судове засідання заявник та його представник адвокат Кисилевич С.Ф. не з`явилися, надали заяву від 18.02.2022 р. про розгляд справи за їх відсутності, на задоволені скарги наполягають.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи 17.02.2022 р. належним чином, згідно поштового повідомлення./

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши повно та всебічно наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано виконавчий лист на виконання судового наказу №215/1523/20 від 03.04.2020 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2020 р.

Постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.08.2021 р. накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням ВП№62564671.

Згідно довідки ТОВ «АБ «КАМРАТ» №18 від 02.02.2022 р., виданої ОСОБА_1 , в тому, що він дійсно , працевлаштований в ТОВ «АБ «КАМРАТ» з 01.12.2021 р. відповідно до наказу про прийняття №85/21-к від 30.11.2021 р. займає посаду охоронника.

Відповідно до копії банківської квитанції 0.0..1 від 03.02.2022 р. ОСОБА_1 в рахунок аліментів сплачено 2846,82 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банка, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст.35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення, на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти боржника визначено у розділі VII Закону.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч.2 ст.48 Закону). При цьому ст.48 Закону встановлює перелік рахунків, на кошти яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть буть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладання арешту на які заборонено.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника. Постанова про арешт майна боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Статтями 68-70 Закону передбачено окремий порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсії та інші доходи боржника.

Виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення на майно боржника- за письмовою заявою стягувача або за виконавчим документом, сума стягнення за яким не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається на виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з ч.1 ст.69 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

За ч.1 ст.70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.70 Закону із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Порядок стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Зі змісту ч. 2 цієї статті вбачається, що стягнення може бути звернено на майно боржника у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці.

За нормами ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. ст. 316, 317 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що до суду звернувся скаржник, який є боржником у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, з вимогою про зобов`язання державного виконавця зняти арешт з його майна, так як його заява про зняття арешту з майна у зв`язку з відсутністю заборгованості по аліментам, подана до державного виконавця, залишена без задоволення, з посиланням на те, що арешт може бути знято за рішенням суду.

Суд доходить висновку, що погашення боржником заборгованості із сплати періодичних платежів відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника, так як виконання рішення про стягнення аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, а саме: державним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату боржника та на його дохід.

Отже, підстав для накладення арешту на майно заявника відсутні. Доказів зворотного не надано.

Однією із засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду доказів уі у доведені перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Норми ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказам и, висновками експертів , показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення, при цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує, оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція припису змагальності.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що посилання державного виконавця на відсутність підстав для зняття арешту в даному випадку не ґрунтується на законі та встановлених обставинах, оскільки арешт з майна знімається за рішенням суду в інших випадках, які не передбачені ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Тому суд зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), шляхом зняття арешту з майна боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, ст. ст. 56, 59, 60-79 Закону України "Про виконавче провадження" суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тернівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на діяльність державного виконавця задовольнити.

Зобов`язати державного виконавця Маняхіну Олену Сергіївну Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у виконавчому провадженні ВП №62564671 накладеного згідно постанови від 11.08.2021 р.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвалу складено та підписано суддею 18.02.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ: