ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року

cправа № 707/2917/21
провадження № 22-ц/821/244/22
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчук В.Г., Карпенко О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Черкаський національний університет ім. Богдана Хмельницького,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року про повернення позовної заяви позивачу у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького про поновлення на роботі, у складі головуючого судді Морозова В. В.,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката Тараненка Мирослава Олександровича, звернувся в суд з позовом до ЧНУ ім. Богдана Хмельницького в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ ЧНУ ім. Богдана Хмельницького від 08.11.2021 № 404-к в частині ОСОБА_1 та поновити ОСОБА_1 на посаді викладача кафедри іноземних мов в ЧНУ ім. Богдана Хмельницького із 08.11.2021.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що 02 грудня 2021 року, до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від представника позивача надійшла заява про відкликання позовної заяви.

Тому, керуючись положеннями п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

17 грудня 2021 року ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року незаконною, оскаржив її в апеляційному порядку та просив суд скасувати її.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що йому не відомо про обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви, які можуть перестати існувати, оскільки представник позивача не повідомив про них, а також не повідомив його про відкликання позовної заяви.

Зазначає, що заява про відкликання позовної заяви надійшла не від нього, а від його представника без його згоди.

17 січня 2022 року від відповідача, ЧНУ ім. Богдана Хмельницького, надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року без змін.

Зазначає, що твердження позивача про те, що заява про відкликання позовної заяви надійшла від його представника без його згоди, не має ніякого юридичного значення, адже права представника позивача, в тому числі на подання будь-яких заяв та клопотань до суду, в ордері ніяким чином не обмежені. Отже, представник позивача мав повне право на подання заяви про відкликання позову.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 подано аналогічний позов до Соснівського районного суду м. Черкаси до того ж відповідача, із тих же підстав і 29.12.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси відкрито провадження у справі (справа № 712/13181/21).

Копії ухвали про відкриття провадження у справі № 712/13181/21 надіслано ОСОБА_1 у визначеному законом порядку, тому про існування вищевказаного спору, на думку відповідача, ОСОБА_1 не міг не знати.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, повернення заяви позивачеві (заявникові).

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. ч. 1 - 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду, яка у відповідності до ст. 258 ЦПК України є видом судових рішень, відповідає приведеним вимогам закону.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 12 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 185 ЦПК України визначено, зокрема, підстави для повернення позову.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України визначено, що заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Щодо неузгодження представником - адвокатом Тараненком М. О. із позивачем заяви про відкликання позову, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката Тараненка М. О., звернувся в суд з позовом до ЧНУ ім. Богдана Хмельницького про поновлення на роботі. Позовна заява підписана адвокатом Тараненком М. О.

02 грудня 2021 року від представника позивача - адвоката Тараненка М. О. надійшла заява про відкликання позовної заяви.

В підтвердження повноважень, адвокат Тараненко М. О. надав ордер від 02.12.2021 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Черкаському районному суді Черкаської області, виданий на підставі Договору про надання правової допомоги № б/н від 23 жовтня 2021 року. При цьому, в ордері зазначено, що Договором про надання правової допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Повноваження представника в суді встановлено ст. 64 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

За приписами ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді.

Згідно з пп.12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги від 12.04.2019 № 41 (у редакції, чинній станом на час видачі ордеру від 02.12.2021) ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера, прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога, посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа, прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане, ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер, обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги, дату видачі ордера, підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»), двовимірний штрих-код QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.

Тобто, законодавець чітко визначив обов`язкові реквізити ордеру та відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 зі справи № 9901/847/18.

Наявний в матеріалах справи ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Черкаському районному суді Черкаської області адвокатом Тараненком О. Л. від 02.12.2021 відповідає вищевказаним вимогам закону та не має обмежень щодо представництва.

Отже, адвокат Тараненко М. О. мав повноваження на подачу заяви про відкликання позову, що вірно встановлено судом першої інстанції. При цьому, вказана заява подана до відкриття провадження у справі.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 01.12.2021 звернувся в Соснівський районний суд м. Черкаси із позовом до ЧНУ ім. Богдана Хмельницького з тим самим предметом і з тих самих підстав, що підтверджується копією позовної заяви та ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси про відкриття провадження у справі № 712/13181/21 від 29 грудня 2021 року.

Наведені у апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, підстави для скасування або зміни постановленої судом першої інстанції ухвали відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року про повернення позовної заяви позивачу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 23 березня 2022 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко