Справа № 462/8131/21
УХВАЛА

23 березня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бідули Галини Дмитрівни про відвід судді Залізничного районного суду м. Львова Мруць Ірини Степанівни у справі № 462/8131/21,

в с т а н о в и в:

на розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Здрілко Євгена Євгеновича до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ «Служба у справах дітей» Залізничного району управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - про визначення місця проживання дітей.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2021 року дану справу було розподілено автоматизованим розподілом головуючому судді Мруць І.С.

21 березня 2022 року представника відповідача ОСОБА_1 - Бідула Г.Д. подав до суду заяву про відвід судді Мруць І.С., покликаючись на те, що суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С. у судовому засіданні 11.01.2022 року розглянуто та задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Здрілка Є.Є. у відсутності відповідача та його представника. Зазначає, що окремо від рішення дана ухвала оскарженню не підлягає, та не може бути підставою для відводу, однак, поведінка судді під час розгляду справи не лише створює сумніви в неупередженості, а чітко та очевидно свідчить про її необ`єктивність.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши оглянувши матеріали справи № 462/8131/22, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Із змісту ч.3 ст. 39 ЦПК України вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відтак суд, який розглядає справу має бути безстороннім і незалежним. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наведені у заяві представником відповідача обставини не вказують на упередженість судді Мруць І.С., її зацікавленість чи необ`єктивність при розгляді даної справи, є лише суб`єктивними припущеннями, які не обґрунтовані жодними доказами, а тому такі покликання не можуть бути визнані об`єктивно обґрунтованими. Тому, суд дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, наведені в такій мотиви фактично зводяться до незгоди представника відповідача з процесуальним рішенням судді Мруць І.С., а саме ухвалою, що постановленою у судовому засіданні 11.01.2022 року у справі № 462/8131/21.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вказані у заяві про відвід судді Мруць І.С. припущення не ґрунтуються на вимогах ст. 36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності особистої заінтересованості, упередженості та необ`єктивності судді Мруць І.С.,а тому підстави для задоволення заяви про відвід головуючого судді Мруць І.С. у справі № 462/8131/21 відсутні.

Керуючись ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бідули Галини Дмитрівни про відвід судді Залізничного районного суду м. Львова Мруць Ірини Степанівни у цивільній справі № 462/8131/21 за позовом представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Здрілка Євгена Євгеновича до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ «Служба у справах дітей» Залізничного району управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - про визначення місця проживання дітей- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Бориславський Ю. Л.