Дата документу 21.01.2022
Справа № 334/2682/21
Провадження № 2/334/310/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Коваль К.С.,

позивача - не з`явився,

відповідача-1 - не з`явився,

відповідача-2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання недійсними договорів,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором, укладеного 28.11.2012р. між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2187, в частині передачі прав за іпотечним договором від 25.09.2008р. №0707/0908/55-026-Z-1, укладеного між ВАТ Сведбанк» та ОСОБА_1 та визнання недійсним договору факторингу від 28.11.2012р., укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» в частини передання прав (відступлення права вимоги) за кредитним договором від 25.09.2008 р. №0707/0908/55-026, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що державна реєстрація обтяження (іпотеки) за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в день нотаріального посвідчення договору здійснена не була, про що позивачу стало відомо в 2020р., коли з листа Міністерства юстиції України від 20.03.2020р. №13545/Б-4823/19.1.1.

Так, згідно відомостей з Державного реєстру Іпотек (інформаційна довідка від 10.09.2020 р. №223372725), реєстрація цього права (зміна іпотекодержателя) за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відбулася лише 30.11.2012р.

Таким чином, станом на час укладення договору про відступлення прав за іпотечними договорами 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» державної реєстрації прав іпотеки за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не було, а відтак, у нього в силу вимог ст. ст. 182, 210 ЦК України не виникло права на укладення договору щодо подальшого передання прав іпотекодержателя за іпотечним договором.

За відсутності виконання умов договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 28.11.2012р. між АВТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», як договору, що є першим переданням прав іпотекодержателя, і виконання або не виконання його умов несе правові підстави та наслідки для подальшого передання прав іпотекодержателя, відсутні підстави для висновку про те, що станом на 28.11.2012 р. у ТОВ «ФК «Вектор Плюс» були правові підстави для передання прав іпотекодержателя до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Крім того, позивач вказує на те, що пунктом 2.6. договору факторингу №15 від 28.11.2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», останнє мало право відступити або будь-яким іншим чином відчужити на користь третіх осіб права вимоги заборгованості до боржників, отримані за договором факторингу, виключно за умови отримання ним від банку попереднього письмового дозволу (погодження) Спостережної Ради Банку на таке відступлення.

Окрім цього відповідно до п.2.6.5. договору факторингу №15 від 28.11.2012 року, укладеного між ГІАТ «Сведбанк» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», фактор повинен повідомити банк про можливе відступлення права вимоги не менш як за 5 робочих днів до такого продажу (відступлення), чого у даному випадку не було зроблено, так як наступний договір факторингу між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений у той же день 28 листопада 2012 року, що і перший договір факторингу між ПАТ «Сведбанк» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор

За відсутності виконання умов Договору факторингу №15 від 28.11.2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», зокрема, в частині вимог п. 2.6. (адже даний договір є першим Договором факторингу та виконання або не виконання його умов несе правові підстави та наслідки для подальшого Договору факторингу, договір факторингу між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» суперечить вимогам закону.

Відповідач - ТОВ «Кредитні ініціативи» заперечив проти позову, вказавши на те, що позивач не є стороною оскаржуваних правочинів, і відтак обрав неналежний спосіб захисту. Твердження позивача про відсутність ліцензії на здійснення факторингових операцій не відповідає дійсності, адже товариство має відповідну ліцензію з 15.09.2008 року. А самі сторони усіх правочинів у повному обсязі розрахувались, що підтверджується відповідними листами заінтересованих осіб. Крім того, просило суд застосувати строк позовної давності.

Відповідач - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не подав до суду відзиву.

Фактичні обставини встановлені судом

25.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір («Споживчий кредит під заставу житлової нерухомості») № 0707/0908/55-026, згідно з яким Банк повинен надав кредит у розмірі 70 000 доларів США, з кінцевою датою погашення до 25.09.2018 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 12,5% річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язання, 25.09.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та позивачем укладений Іпотечний договір №0707/0908/55-026-Z-l, відповідно до якого позивач передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,65 кв.м.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладений договір факторингу №15, відповідно до якого банк відступив ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначеними у Реєстрі заборгованості боржників, в тому числі право вимоги за укладеним зі мною кредитним договором від 25.09.2008 р. № 0707/0908/55-026.

28.11.2012 року укладено договір між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрований в реєстрі за № 6970, за умовами якого разом з відступленням Прав вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 28.11.2012р. №15, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором.

28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладений договір факторингу, за яким ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі Заборгованості боржників та у Переліку кредитних договорів та Договорів забезпечення, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Клієнту набуває Права вимоги такої Заборгованості від Боржників та передає Клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому цим договором. Після переходу прав вимоги заборгованості до Фактору, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов`язкові платежі по відношенню до Боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов`язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому, в тому числі по моєму кредитному договору №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року.

Одночасно, 28.11.2012 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклало з ТОВ «Кредитні Ініціативи» договір про передачу прав за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., зареєстровано в реєстрі за №2187, за умовами якого разом з відступленням Прав вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 28.11.2012 р., одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Приписами статті 257 ЦК України встановлено позовну давність у три роки.

За змістом статей 253-255, 260 ЦК України позовна давність обчислюється від дати коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункти 61, 62), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19, пункти 5.43, 5.44) та у справі № 911/3677/17 (провадження №12-119гс19, пункти 6.43, 6.44).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 року у справі №904/3405/19 задля забезпечення правової визначеності та єдності судової практики щодо однакового застосування норми частини другої статті 264 ЦК України Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц (провадження № 14-159цс19) та від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17 (провадження № 12-119гс19, пункт 6.37) та вказала, що перебіг позовної давності не переривається у разі пред`явлення позову, який суд залишив без розгляду.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплинула і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідач, скориставшись своїм правом передбаченим вимогами ст. 267 ЦК України, подала до суду заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства).

Позивач, будучи ознайомленим зі змістом оскаржуваних договорів ще мінімум до 11.03.2015 року (дата прийняття ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, провадження №6-42756св14), звернувся до суду із позовом лише 20.04.2021 року, тобто поза межами строку позовної давності, застосування якої є окремою підставою для відмови у позові.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання недійсними договорів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін