УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява від представника АТ КБ "Приватбанк", у якій останній просить поновити строк пред`явлення виконавчого листа у справі №401/12801/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В обґрунтування заяви зазначив, що у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа №401/12801/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

18 березня 2015 року судом ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, - задовольнити частково та у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором №DN80FI00000028 від 05 лютого 2007 року звернуто стягнення згідно договору іпотеки DN80FJ00000028 від 05 лютого 2007 року на предмет іпотеки житловий будинок А-2 загальною площею 230,8 кв.м. житловою площею 37,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: Б-сарай, В-вбиральня, Г-вольєр, під Бзливна яма, Д-навіс, та на земельну ділянку загальною площею 1000 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , які належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. За рахунок отриманих коштів від реалізації предмету іпотеки в межах виконавчого провадження погасити заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, яка виникла станом на 30.11.2012 року: заборгованість за кредитом у розмірі 104 330,80 доларів США, заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 53341,23 доларів США, та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, яка підлягає нарахуванню позивачем у національній валюті (гривні).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровській області від 30 березня 2016 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2015 року в частині відмови у виселенні скасовано та вирішено виселити ОСОБА_1 з будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Лише 28.10.2021 року представником АТ КБ "ПриватБанк" отримано виконавчий лист по справі №401/12801/12 про виселення ОСОБА_1 з будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому було зазначено: «Рішення суду в частині виселення не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»»

Оскільки 03.06.2014 року набрав чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» це унеможливило виконати рішення суду, а тому виконавчі листи після апеляційного розгляду не отримувались.

Заявник зазначив, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність у вересні 2021 року, що на теперішній час надає можливість реалізувати своє право та виконати рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, просив суд поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі №401/12801/12.

Заявник та інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

З метою уникнення затягування розгляду справи, суд розглядає заяву за відсутності учасників справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши заяву, додані до неї документи та матеріали цивільної справи №401/12801/12, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18 березня 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, - задовольнити частково та у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором №DN80FI00000028 від 05 лютого 2007 року звернуто стягнення згідно договору іпотеки DN80FJ00000028 від 05 лютого 2007 року на предмет іпотеки житловий будинок А-2 загальною площею 230,8 кв.м. житловою площею 37,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: Б-сарай, В-вбиральня, Г-вольєр, під Бзливна яма, Д-навіс, та на земельну ділянку загальною площею 1000 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , які належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. За рахунок отриманих коштів від реалізації предмету іпотеки в межах виконавчого провадження погасити заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, яка виникла станом на 30.11.2012 року: заборгованість за кредитом у розмірі 104 330,80 доларів США, заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 53341,23 доларів США, та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, яка підлягає нарахуванню позивачем у національній валюті (гривні).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровській області від 30 березня 2016 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2015 року в частині відмови у виселенні скасовано та вирішено виселити ОСОБА_1 з будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Представником ПАТ КБ "Приватбанк" 28.10.2021 отримано виконавчий лист за вищезазначеною справою.

Як вбачається із відмітки на копії виконавчого листа 03.12.2021 року виконавчий лист було повернуто, у зв`язку із тим, що пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до приписів ч.3 ст.431 ЦПК України та ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого листа від 28.10.2021 по справі №401/12801/12 до примусового виконання сплив 30.03.2017 року.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд при вирішенні, відповідно до ст.433 ЦПК України, питання про поновлення строку повинен з`ясувати причини пропуску строку звернення виконавчого документа до виконання, та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність.

Виходячи з положень ч.3 ст.2 ЦПК України, а саме обов`язковості судових рішень, як однієї з засад цивільного судочинства, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання має бути поновлений, як такий, що пропущений з поважних причин.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, суд зазначає, що поважністю причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

При цьому, поважність причин пропуску строку підлягає доказуванню за допомогою доказів, у відповідності до глави 5 параграфу 1 Розділу І ЦПК України.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, банк, який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами.

На посилання поважності причин пропуску представник ПАТ КБ "Приватбанк", зазначає, що виконавчий лист не було подано для виконання у зв`язку з дією Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Відповідно до положень вказаного закону з 07.06.2014 року по 21.09.2021 рік встановлювалась заборона на примусове звернення стягнення (відчуження без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Разом з тим, згідно п.9 ч. 1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконавчої служби, та подальше повернення його з підстав встановлення заборони щодо звернення стягнення на майно боржника є підставою для переривання строків пред`явлення виконавчого листа до виконання. Що в подальшому, після скасування мораторію, є підставою для повторного пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Разом з тим, в даному випадку представник стягувача ПАТ КБ "Приватбанк" отримав виконавчий лист лише 28.10.2021 року вже після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання 30.03.2016 року.

З часу набрання чинності рішенням суду 30.03.2016 року представником стягувача ПАТ КБ "Приватбанк" не було вчинено жодної дії щодо реалізації свого права на виконання судового рішення.

Так, Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" втратив чинність 21.09.2021 року, тоді як до суду з заявою про поновлення пропущеного строку представник стягувача звернувся лише 10.02.2022 року.

Зазначена тривала бездіяльність стягувача в даному випадку не може бути визнана судом об`єктивною причиною для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на вказане, суд вважає що вимога про поновлення строків для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі №401/12801/12 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 81,89,260,261, 433 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя