Справа № 158/10/22
Провадження № 2/0158/153/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2022 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення сервітуту і визнання особи такою, що втратила право користування майном, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення сервітуту і визнання особи такою, що втратила право користування майном.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є співвласником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також зареєстрований її колишній чоловік, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із 19.06.2008 по 12.03.2013. Вважає, що він з моменту розірвання шлюбу втратив право на користування житловим приміщенням, де він зареєстрований, тобто втратив право сервітуту. Крім того, відповідач з 2020 року не проживає за вказаною адресою, тобто більше року. На даний час вона має намір оформити субсидію, однак реєстрація за місцем її проживання також відповідача, позбавляє права на належні їй соціальні виплати.

Просить суд визнати право користування ОСОБА_2 на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 - припиненим та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірним господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 20.01.2022 по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву та/чи клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи з викликом сторін подано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що стверджується договором дарування від 30.12.2004 (а.с. 10), витягом про держану реєстрацію прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 235070413 від 02.12.2020 (а.с. 11). У вказаному будинковолодінні зареєстровані, крім власників, ще ОСОБА_2 , що стверджується копією будинкової книги (а.с. 15-16), який не проживає у вищевказаному будинку з 2020 року, що стверджується поясненнями (а.с. 20-22).

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як передбачено приписами ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною першою статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно з ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

За положеннями ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

Положення статті 406 ЦК України у спорі між власником та колишнім членом його сім`ї з приводу захисту права власності на житлове приміщення, можуть бути застосовані за умови наявності таких підстав - якщо сервітут був встановлений, але потім припинився. Однак встановлення такого сервітуту презюмується на підставі статті 402, частини першої статті 405 ЦК України.

Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім`ї, суд враховує, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.

Суд встановив, що відповідач по справі ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача власника будинку та не проживає у будинку АДРЕСА_1 з 2020 року, але перебуває на реєстраційному обліку у вищезазначеному будинку, тому позов слід задовольнити та визнати право користування ОСОБА_2 на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 - припиненим, а також визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір

Керуючись ст. ст. 19, 141, 247, 274 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати право користування ОСОБА_2 на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 - припиненим.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. судового збору

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , с. Руська Гута Шумського району Тернопільської області.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повне судове рішення складене 16.03.2022