справа № 570/2593/21
провадження № 2/570/140/2022
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ ФІНАНС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Острозький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

покликаючись на порушення права власності позивача, його представник адвокат Полюхович А.В. у поданій до суду 17 червня 2021 року позовній заяві просить зняти арешт з 1/4 квартири у будинку АДРЕСА_1 , який накладений на нерухоме майно ОСОБА_2 згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Острозького РУЮ у Рівненській області б/н від 06 серпня 2013 року.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідач не забезпечив явку свого представника у судове засідання.

У поданому до суду клопотанні вказаний представник позивача просить розглянути справу без його участі.

Зважаючи на те, що учасників справи відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, їх явку не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, позивачу на праві спільної часткової власності належить 1/4 квартири по АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03 жовтня 1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 , яка була співвласником зазначеної квартири.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №244549960 від 16 лютого 2021 року постановою державного виконавця Острозького районного управління юстиції Байдіної Л.В. у ВП № 37742821 накладено арешт на все майно ОСОБА_2 та заборонено його відчудження.

Листом Острозького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 15 лютого 2021 року №2613 повідомлено позивача, що арешт на майно ОСОБА_2 накладено при виконанні виконавчого листа №2-5063/10, виданого 15 листопада 2011 року Острозьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсиббанк" заборгованості за кредитом в розмірі 32 256 грн. 06 коп.

Згідно довідки приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Бернацької І.М. від 13 травня 2021 року №76/01-16 позивач є спадкоємцем майна померлої за законом, який прийняв спадщину.

У зв`язку з неможливістю оформити спадщину на спадкове майно через арешт належного спадкодавцю майна, позивач просить зняти зазначений арешт у судовому порядку.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до п.3 ч.1, ч.3 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема у разі смерті боржника, у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 ч.1 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Зняття арешту з майна регулюється ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до ч.2 якої у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч.4,5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (ст.40 Закону України "Про виконавче провадження").

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Судом встановлено, що арешт всього майна спадкодавця - матері позивача накладено при примусовому виконанні виконавчого листа №2-5063/10, виданого 15 листопада 2011 року Острозьким районним судом Рівненської області, у зв`язку із стягненням за рішенням суду з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсиббанк" заборгованості за кредитом в розмірі 32 256 грн. 06 коп.

У суду відсутні можливості встановити факт погашення боржниками заборгованості перед стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 37742821, оскільки докази такого погашення суду не надані.

Крім того, Законом України "Про виконавче провадження" визначено порядок дій державного виконавця у разі смерті боржника.

Таким чином, у суду відсутні підстави для зняття арешту з майна померлої ОСОБА_2 , а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

При вирішенні питання щодо стягнення судового збору за подання відповідного позову, суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, в якій зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати залишаюся на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ ФІНАНС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Острозький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про зняття арешту з майна.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ ФІНАНС", , місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул.Вікентія Хвойки, 15/15.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Острозький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), , місцезнаходження: пр.Незалежності,9, м.Острог Рівненської області.

Суддя: Кушнір Н.В.