ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/30/22
Позовне провадження Провадження № 2/170/57/22
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2022 року смт Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі головуючого судді Жевнєрової Н.В., за участю секретаря судових засідань Копитко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Шацьк в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розівання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 25 січня 2022 року звернулася в суд із зазначеним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що 23 вересня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №23. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 22.02.2022 Любомльським відділом державої реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). В даному шлюбі у подружжя є двоє дітей: повнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 09.08.2002 відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції, та неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 18.12.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області.

Спільне подружнє життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу, на думку позивача, є те, що подружжя має різні погляди на життя, сімейні цінності, між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття довіри, любові та поваги, що в сукупності призвело до розладу шлюбних відносин, з квітня 2021 року шлюбні відносини між подружжям припинено, позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Тому позивач вважає, що за викладених обставин збереження шлюбу, подальше спільне життя та примирення з відповідачем неможливе, просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з позовом відповідач ОСОБА_2 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що твердження позивача про те, що шлюбні відносини між подружжям припинено з квітня 2021 року, спільне господарство та спільний бюджет з того часу не ведеться, а також про відсутність між подружжям довіри та взаєморозуміння є надуманими, необгрунтованими, тому відповідач позов не визнає, вважає що в задоволенні позову слід відмовити повністю. ОСОБА_2 стверджує, що з початку укладення шлюбу і до моменту звернення позивача до суду, він прикладав зусилля щодо збереження шлюбу. Відповідач не вбачає жодних підстав для розірвання шлюбу, вважає поведінку та бажання позивача розірвати шлюб таким, що суперечить її дійсній волі, її інтересам та інтересам дітей. Відповідач вказує, що до недавнього часу сім`я була дружня і жила в повній злагоді та благополуччі, було набуто достатню кількість матеріальних благ. Зокрема, з часу проживання за місцем реєстрації було проведено ремонт житлового будинку, збудовано другий поверх будинку з житловими кімнатами, збудовано господарські споруди, набуто земельні ділянки, придбано автомобіль. Подружжя мало намір будувати дачний будинок. Все це було зроблено з метою створення комфортних умов для сім`ї. Відповідач вказує, що за весь час спільного проживання та ведення господарства конфліктів між подружжям не було, інколи виникали дрібні непорозуміння стосовно ведення спільного господарства, але вони носили тимчасовий характер. Проте, з квітня 2021 року через конфлікт, що стався між подружжям, відповідач ОСОБА_2 на прохання позивача став проживати окремо. Відповідач продовжує робити постійний вклад у ведення спільного бюджету для задоволення потреб сім`ї. З квітня 2021 року, на думку відповідача, неповнолітній син постійно перебуває в пригніченому стані, оскільки бажає проживати в повноцінній сім`ї та сподівається на примирення батьків. Саме з цією метою, для збереження сім`ї та інтересів дітей відповідач докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань між подружжям без застосування надмірних емоцій, намагається врегулювати непорозуміння мирним шляхом. Однак, на даний час, розмова між відповідачем та позивачем відбувається на підвищених тонах та емоціях. Відповідач вказує, що позивач ОСОБА_1 не повідомляла його про намір розірвати шлюб. Він зацікавлений у збереженні сім`ї, вважає, що в подружжя немає підстав для розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 подала суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якій вказує про те, обставини, якими відповідач обгрунтовує свої заперечення щодо позову, не є підставами для збереження шлюбу. Предметом позову є вимога про розірвання шлюбу, а не поділ спільного майна подружжя, чи визначення місця проживання дитини. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, позивач вказує про те, що вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, тому подальше подружнє життя з відповідачем буде суперечити нормам моралі. Позивач стверджує про те, що відповідач у відзиві не наводить аргументів стосовно того, що збереження шлюбу буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини. Позивач не забороняє відповідачу зустрічатися з сином у будь який час. Крім того, позивач вказує про те, що неповнолітній син ОСОБА_5 часто буває присутнім при конфліктах, що виникають між татом і мамою, що негативно відображається на його емоційному стані. На даний час позивач ОСОБА_1 твердо переконана в тому, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе.

Відповідач ОСОБА_2 подав суду заперечення, оскільки вважає, що викладені у відповіді на відзив аргументи позивача, не спростовують його твердження та аргументи стосовно заперечень суті позовних вимог, які він заперечує в повному обсязі. Як і у відзиві, відповідач стверджує про те, що він прикладає зусилля щодо збереження шлюбу, робить постійний вклад у ведення спільного бюджету для задоволення потреб сім`ї, непорозуміння між батьками негативно впливають на емоційний стан неповнолітнього сина, відповідач намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом, на думку відповідача рішення про розірвання шлюбу позивачем прийнято в емоційному стані та лише в її інтересах, без врахування інтересів дітей.

Крім того, позивач ОСОБА_1 подала суду клопотання про приєднання до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , виданого повторно 22.02.2022 Любомльським відділом державої реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), оскільки відповідач ОСОБА_2 відмовлявся в добровільному порядку надати вказаний документ позивачу. Також у своєму клопотанні про приєднання доказів до матеріалів справи позивач ОСОБА_1 додатково повідомляє суд про те, що на даний час вона має стосунки з іншим чоловіком, які не планує припиняти, тому примирення подружжя є неможливим.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у заяві вказано, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом установлено, що 23 вересня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №23. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 22.02.2022 Любомльським відділом державої реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (арк. 35).

В даному шлюбі у подружжя є неповнолітній син: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 18.12.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області (арк. 8). Неповнолітній син проживає разом з матір`ю позивачем ОСОБА_2 . Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Позивач ОСОБА_1 скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. З матеріалів справи встановлено, що з квітня 2021 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, виникають конфлікти з різних обставин. Шлюб існує лише формально. На даний час позивач має стосунки з іншим чоловіком, які не має наміру припиняти. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Тому дослідивши письмові докази, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, тому позов слід задовольнити, шлюб за вимогою позивача розірвати, прізвище позивача після розірвання шлюбу слід залишити ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід залишити проживати разом з матір`ю позивачем ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок). На підставі статтей 104, 105, 106, 110, 112, 113 СК України, керуючись статтями 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між подружжям громадянами України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 23 вересня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №23, розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 .

Неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити проживати разом з матір`ю позивачем ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22.03.2022.

Суддя /підпис/ Н.В.Жевнєрова Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова