Справа № 171/1668/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської областіу складі: головуючої судді - Чумак Т.А., за участю секретаря судового засідання Жандарук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів ОСОБА_3 , до Зеленодольської міської ради про визнання в порядку спадкування прав засновника селянського фермерського господарства «Дніпро»,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів звернувся до суду з цивільним позовом про визнання в порядку спадкування за позивачами по Ѕ частці прав засновника Селянського (Фрмерського) господарства «ДНІПРО», посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_4 . Згідно статуту ФГ «ДНІПРО» останній був засновником такого ФГ. ОСОБА_4 за життя було надано право постійного користування земельною ділянкою, площею 30,0 га, для ведення фермерського господарства. Спадкоємці, звернувшись до державного нотаріуса Продченко Н.Л. із заявою про спадкування прав засновника селянського (фермерського) господарства «ДНІПРО», отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної, яка мотивована відсутністю документів, що підтверджували б наявність складу спадкового майна та неможливістю окремо від фермерського господарства успадкувати право постійного користування земельною ділянкою.

На підставі викладеного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожен окремо, просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 , право на Ѕ частку прав засновника селянського (фермерського) господарства «Дніпро», у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстрацію якого проведено 26 серпня 1992 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 000469, ідентифікаційний код юридичної особи 21906590.

Ухвалою суду від 02.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою суду від 02.08.2021 року задоволено клопотання про витребуваня доказів.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до розгляду по суті.

Від представника позивачів надійшла заява, відповідно до якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі та без участі позивачів.

Від представника відповідача Зеленодольської міської ради надійшла заява, згідно якої справу просять слухати без участі представника відповідача, проти заявлених вимог заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . За свого життя ОСОБА_4 був засновником та головою фермерського господарства «ДНІПРО», ідентифікаційний код юридичної особи 21906590, що підтверджується Статутом селянського (фермерського) господарства «Дніпро» та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи № 604104.

З матеріалів спадкової справи № 22/2007 до майна померлого ОСОБА_4 встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Матеріалами спадкової справи № 22/2007 після смерті ОСОБА_4 також підтверджується, що інші спадкоємці за законом від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 відмовились.

Із постанови державного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Продченко Н.Л. за спадковою справою № 22/2007 вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права на селянське (фермерське) господарство «ДНІПРО» як цілісний майновий комплекс після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовлено.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В порядку ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону, а відповідно до ст. 19 Закону до складу майна фермерського господарства входить право користування землею.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» успадкування майна селянського фермерського господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що їх право підлягає захисту у судовому порядку.

В силу ст. 22 ч. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Відповідно до ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торгівельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до законів, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно до ст. 8 ч. 1 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 ЗУ від 19.09.1991 року №1576-ХІІ «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

Згідно абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» на підставі частини другої статті 7 Закону про господарські товариства підвідомчими судам є також справи про зобов`язання внести зміни до установчих документів товариства у випадку виходу учасника з товариства, відчуження частки (її частини) в статутному (складеному) капіталі товариства, вступом правонаступника (спадкоємця) учасника до господарського товариства тощо за позовами таких осіб.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про фермерське господарство» членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14- річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). При створенні фермерського господарства одним із членів сім`ї інші члени сім`ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його Статуту. Для цілей цього Закону до членів сім`ї та родичів голови фермерського господарства відносяться дружина (чоловік), батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок, рідні та двоюрідні брати та сестри, дядько, тітка, племінники як голови фермерського господарства, так і його дружини (її чоловіка), а також особи, які перебувають у родинних стосунках першого ступеня споріднення з усіма вищезазначеними членами сім`ї та родичами (батьки такої особи та батьки чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти).

У відповідності до ст. 1 ч. 4 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до абз. 2,3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що до складу спадщини не входить право постійного користування земельною ділянкою

Враховуючи, те що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виявили бажання продовжити діяльність фермерського господарства "ДНІПРО", те, що юридично оформити прийняття в порядку спадкування майнових прав спадкового майна позивачі позбавлені можливості, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Суд відхиляє заперечення відповідача як безпідставні, оскільки право постійного користування земельною ділянкою не є предметом спору у даній справі.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду вказаної у постанові від 23.06.2020 року (п.43, справа № 179/1043/16-ц) ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1261-1265, 1268, 1296 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів ОСОБА_3 , до Зеленодольської міської ради про визнання в порядку спадкування прав засновника селянського фермерського господарства «Дніпро» задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право на Ѕ частку прав засновника Селянського (Фермерського) господарства «ДНІПРО», у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстрацію якого проведено 26 серпня 1992 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 000469, ідентифікаційний код юридичної особи 21906590.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право на Ѕ частку прав засновника Селянського (Фермерського) господарства «ДНІПРО», у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстрацію якого проведено 26 серпня 1992 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 000469, ідентифікаційний код юридичної особи 21906590.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Чумак Т.А.