Справа № 342/1211/21
Провадження № 2/342/25/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Петричка Олександр Євгенович, місцезнаходження якого: вул. Широка, 9, м.Снятин Коломийський район Івано-Франківська область, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 . У належному позивачу житловому будинку зареєстрований її брат - ОСОБА_2 , який не проживає в ньому більше шести років. Зважаючи на ту обставину, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , більший період ніж передбачено законом, позивач вважає, що є всі підстави для зняття його з реєстрації. Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, та просила усунути перешкоди у користуванні належним їй майном, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_2 . Уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик його до суду на офіційному сайті Судової влади України. Поштові відправлення з судовими повістками, що неодноразово направлялися відповідачу за адресою реєстрації його місця проживання повернулися до суду без вручення, з довідками «Укрпошта», причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення судового засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення судового засідання за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , свідків, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно копій: Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135912454 від 29.08.2018, свідоцтва про право на спадщину за законом № 1181, виданого 29.08.2018 приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Білоконь В.С., нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності (розмір частки - 1/1) ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , що успадковано нею після смерті матері ОСОБА_3 .

За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Із копії довідки № 368, виданої 17.07.2018 виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, брат ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час зареєстрований та не проживає по АДРЕСА_2 .

За даними реєстру територіальної громади відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується повідомленням Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 18.10.2021 № 3450.

Копією акту обстеження житлово-побутових умов, складеного комісією Топорівського старостинського округу Городенківської міської ради доводиться, що згідно заяви ОСОБА_1 та підтвердження сусідів - її брат ОСОБА_2 , 1963 року народження зареєстрований в АДРЕСА_2 , але орієнтовно з 2015 року в даному господарстві не проживає і місце знаходження його не відомо.

Допитаний судом свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_3 та є сусідкою ОСОБА_2 . Підтвердила, що відповідач уже 7 років не проживає в будинку АДРЕСА_2 , до даного господарства не навідується, виїхав з села давно. ОСОБА_1 доглядала свою маму, здійснювала її поховання і успадкувала після її смерті житловий будинок АДРЕСА_2 , який старий і розвалюється.

Свідок ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_4 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її колишньою сусідкою, яка народилася у АДРЕСА_4 там проживала її мама та брат. Після одруження, ОСОБА_1 виїхала жити у м. Снятин. Брат позивача - ОСОБА_2 вже 7 років не проживає по АДРЕСА_2 . Він виїхав давно ще у м.Донецьк і до цього часу не давав про себе знати. Будинок належав мамі позивача та відповідача - ОСОБА_3 . ОСОБА_1 доглядала свою маму, здійснювала її поховання і успадкувала після її смерті даний житловий будинок.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Із наведеного слідує, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь який час. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Верховний Суд України у постанові від 26 вересня 2019 року в справі №320/1384/17-ц (провадження № 61-48777св18) зробив висновок, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК Української РСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 відсутній за зареєстрованим місцем проживання, без поважних причин, близько 7 (семи) років. Реєстрація місця проживання відповідача в належному позивачу житловому будинку перешкоджає їй належним чином реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 150, 156 Житлового кодексу України, ст.ст. 29, 310, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкоди у користуванні належним їй майном, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 21.03.2022.

Суддя: Федів Л. М.