1Справа № 335/1448/22 2-з/335/61/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

25 лютого 2022 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участі секретаря судового засідання Попової С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (головуючий суддя Гашук К.В.) знаходиться цивільна справа № 335/1448/22 за позовом ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

22.02.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення вищезазначеного позову, яка за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями передана в провадження судді Шалагінової А.В.

В обґрунтування заяви зазначив, що у вищезазначеній цивільній справі ним оскаржується виконавчий напис. На підставі виконавчого напису накладено арешт на розрахунковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який відкрито для отримання заробітної плати. На утриманні заявника знаходиться дружина та малолітня дитина. Отже, його позбавлено коштів для забезпечення сім`ї. Спір стосується правомірності виконавчого документа, на підставі якого застосовується стягнення з його доходів.

Просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 715 від 11.01.2022, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за виконавчим провадженням № 68579503, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коциняном М.О. щодо стягнення з заявника заборгованості в сумі 20 690,00 грн. за кредитним договором на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», зняття арештів з усіх розрахункових рахунків за вказаним виконавчим провадженням.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у їх відсутність.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд дійшов таких висновків.

За частиною першою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї ж статті, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Предметом спору у справі є виконавчий напис № 715 від 11.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості розміром 20 690,00 грн.

У заяві про забезпечення позову заявник посилається на те, що в порядку виконання вказаного виконавчого напису накладено арешт на розрахунковий рахунок, що відкрито для отримання заробітної плати. Забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з його доходів та усуне перешкоди у користуванні заробітною платою.

Разом із тим, до заяви про забезпечення позову заявником не долучено копії вищезазначеного виконавчого напису, а у заяві не наведено підстав його оскарження, а також обставин, які б свідчили, що із заробітної плати чи іншого доходу заявника на підставі цього виконавчого напису здійснюється будь-яке утримання. До заяви, окрім копій свідоцтва про народження дитини та свідоцтва про шлюб, взагалі не додано жодних доказів.

Самостійно суд позбавлений можливості перевірити дані обставини, оскільки справа перебуває на розгляді в іншого судді, який наразі знаходиться у відпустці. Отже, зважаючи на стислий процесуальний строк розгляду цієї заяви та відсутність відповідних клопотань з боку заявника, суд не має можливості дослідити будь-які документи цивільної справи за позовом ОСОБА_1 .

Крім того, спосіб забезпечення позову у вигляді зняття арештів з розрахункових рахунків не ґрунтується на вимогах ст. 150 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, з огляду на що у її задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 157, 260, 273 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя А.В. Шалагінова