Справа № 189/107/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.03.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретареві Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 11.01.2022 року він звернувся до виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області з питання державної реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0384, що належить ОСОБА_1 згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 049071. Однак, виконавчим комітетом Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області йому було відмовлено в реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0384, що належить заявнику згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 049071, в зв`язку із зазначенням в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 049071 його прізвища як « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним. Згідно паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 05.01.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, його прізвище вказано як « ОСОБА_3 », на російській мові « ОСОБА_3 ». Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий № :02:001:0384 від 28.07.2021 року № НВ-021, його прізвище вказано як « ОСОБА_3 ». Крім того, той факт, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 049071 зазначено прізвище, ім`я, по батькові заявника, можуть підтвердити: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 049071, в якому зазначено прізвище - « ОСОБА_2 », потрібне для оформлення права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0384. В зв`язку з чим, просить встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 049071, в якому прізвище, ім`я, по батькові зазначено як - « ОСОБА_1 » - належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Коломійці Покровського району Дніпропетровської області, ІПН - НОМЕР_2 . Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін. Заявник ОСОБА_1 надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду листа про проведення судового засідання без участі представника, рішення прохають винести на розсуд суду. Свідок ОСОБА_4 надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що знає заявника ще з шкільних років, так як вони були однокласниками, та підтверджує той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 - це одна і та ж особа, якому на праві власності належить земельна ділянка, розташована на території Олександрівської сільської ради, однак, в Державному акті на праві приватної власності на землю прізвище власника помилково зазначено як « ОСОБА_2 ». Свідок ОСОБА_5 надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що вже багато років товаришує з ОСОБА_1 та підтверджує той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 - це одна і та ж особа, якому на праві власності належить земельна ділянка, розташована на території Олександрівської сільської ради, однак, в Державному акті на праві приватної власності на землю прізвище власника помилково зазначено як « ОСОБА_2 ». Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, згідно паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 05.01.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище заявника вказано як « ОСОБА_3 » на російській мові « ОСОБА_3 » (а. с. 2-3). Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 049071, прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_2 » (а.с.5). Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий № :02:001:0384 від 28.07.2021 року № НВ-021, прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_3 » (а.с. 6-8). Згідно копії рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 62855264 від 14.01.2022 року, ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації у зв`язку з подачею заяви про державну реєстрацію прав неналежною особою, а саме: відповідно до тексту Акту на право приватної власності на землю видано громадянину України, ОСОБА_1 , в той час, як заявником виступає гр. ОСОБА_1 , відповідно до паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 05.01.1996 року (а.с.4). Таким чином встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 049071 та в паспорті серії НОМЕР_1 , виданого 05.01.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, наявна розбіжність прізвища заявника « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 ». Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 049071, в якому зазначено прізвище - « ОСОБА_2 », потрібне для оформлення права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0384, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, підтверджена матеріалами заяви та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 049071, в якому прізвище, ім`я, по батькові зазначено як - « ОСОБА_1 » - належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Коломійці Покровського району Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_2 . Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

24.03.2022