Провадження № 2-д/229/1/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря

судового засідання Варламової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківка Донецької області доручення турецького суду про проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

до Дружківського міського суду Донецької області надійшло доручення турецького суду про проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1 . Мається на увазі допитати останню у статусі свідка.

28 грудня 2021 року з метою встановлення зареєстрованого місця проживання/перебування ОСОБА_1 судом був направлений запит до виконавчого комітету Дружківської міської ради.

За інформацію виконавчого комітету Дружківської міської ради № 339/160.1242/1-22 від 17 січня 2022 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

19.10.2000 року Україна приєдналася до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах.

Положеннями глави І статті 1 (судові доручення) Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах (Гаага 1970 року)встановлено, що у цивільних або комерційних справах судовий орган Договірної Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу другої Договірної Держави з проханням отримати докази або

провести інші процесуальні дії.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 500 ЦПК України, суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Частиною 7 ст. 501 ЦПК України визначено, що доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів вважається виконаним у день, коли особа або її представник отримали такі документи чи відмовилися від їх отримання або якщо така особа чи її представник, яких належним чином повідомлено про день, час та місце судового засідання, на якому має бути вручено виклик до суду чи інші документи, без поважних причин не з`явилися до суду, - у день такого судового засідання.

Згідно з пп. 3.5.1 п. 3.5 розділу 3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27.06.2008 (далі Інструкція), суд України після надходження іноземного доручення, якщо доручення містить прохання про вручення документів, у встановленому чинним законодавством порядку запрошує особу, зазначену в дорученні, для отримання документів.

З метою виконання окремих процесуальних дій суд двічі викликав ОСОБА_2 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (https://court.gov.ua/fair/ на:10 січня 2022 року на 09:00 год., 11 лютого 2022 року на 09:00 год.

25 січня 2022 року ОСОБА_3 викликалася у суд за допомогою поштового зв`язку (надіслання судової повістки), але остання у суд не з`явилася. Причина неявки - адресат відсутній за вказаною адресою.

Частиною 6 статті 500 ЦПК України, передбачено, що у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено, - дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

В п.3.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54 передбачено, що у разі неможливості виконання іноземного доручення, суд України через Головне управління юстиції повертає доручення Мінюсту без виконання із зазначенням причин, що перешкоджають його виконанню зокрема у випадку неявки особи до суду.

Підстав для продовження строків розгляду вказаного доручення суд не вбачає.

З огляду на викладені вище обставини, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для повернення доручення турецького суду про проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Донецькій області, у зв`язку неможливістю виконання даного доручення.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 500, 501 ЦПК України , суд,

У Х В А Л И В:

матеріали доручення турецького суду про проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1 повернути до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Донецькій області без виконання у зв`язку з неможливістю виконання даного доручення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. М. Грубник