Справа № 442/992/22
Провадження № 6/442/24/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Кмітя Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Дрогобичі подання головного державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Фурдиги Віталія Омеляновича про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та КС „Львівська", -

встановив:

Державний виконавець Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фурдига Віталій Омелянович звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із вищевказаним поданням, відповідно до якого просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами у квартирі АДРЕСА_1 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження АСВП № 51932549.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що у Дрогобицькому ВДВСу Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадженняАСВП № 51932549 з примусового виконання виконавчого листа № 442/5054/13-ц, виданого 01.10.2013 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС „Львівська" 130063,40 грн боргу та виконавчого листа № 442/6020/13-ц, виданого 08.10.2013 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС „Львівська" 15061,79грн боргу. 18.11.2013 та 13.01.2014 виконавчі документи прийнято до примусового виконання та винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 40768624 та ВП № 41439730. У добровільному порядку рішення суду не виконуються. 19.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. В результаті вчинення заходів примусового виконання спрямованих на виконання зведеного виконавчого провадження АСВП № 51932549 рухомого майна, коштів, джерел отримання доходів у ОСОБА_1 не виявлено. Проте, на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 18.02.2022 подання прийнято до провадження, розгляд подання призначено на 09.03.2022.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Державний виконавець подав заяву про слухання справи у його відсутності та підтримання подання.

Стягувач, боржник та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили.

Відповідності до ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що на виконанні Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 51932549 з примусового виконання виконавчого листа № 442/5054/13-ц, виданого 01.10.2013 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС „Львівська" 130063,40 грн боргу та виконавчого листа № 442/6020/13-ц, виданого 08.10.2013 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС „Львівська" 15061,79 грн боргу (а/с 3,4).

18.11.2013 та 13.01.2014 виконавчі документи прийнято до примусового виконання та винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 40768624 та ВП № 41439730 (а/с 5,6).

19.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника (а/с 7).

08.04.2020 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника (а/с 9).

В результаті вчинення заходів примусового виконання спрямованих на виконання зведеного виконавчого провадження АСВП № 51932549 рухомого майна, коштів, джерел отримання доходів у ОСОБА_1 не виявлено (а/с 23-26).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 (11,12).

Частка у вказаній квартирі належить боржнику ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 28.11.1997 (а/с 14).

Звертаючись в суд з поданням, державний виконавець посилається на те, що боржник має частку у вищезазначеному об`єкті нерухомого майна і оскільки останній у добровільному порядку не виконав рішення суду, тому просить суд визначити частку майна боржника у цьому об`єкті нерухомого майна.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України Про виконавче провадження органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України Про виконавче провадження ).

Положеннями ст.48 цього Закону передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Положеннями ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на квартиру від 28.11.1997 співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.09.2012 державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О. спадкове майно, яке складається з 1/3 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1 областіта належала спадкодавцю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 успадкувала його дочка ОСОБА_2 (а/с 15,16).

Також, ОСОБА_2 успадкувала за законом 1/3 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 31.12.2020 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С. (а/с 17).

Отже, з наведеного вбачається, що 2/3 квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 та відповідно ОСОБА_1 належить 1/3 частка вказаної квартири, доказів того, що частка боржника становить менше 1/3, суду надано не було та матеріали справи не містять.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року по справі №464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі N 534/795/14-ц зазначив, що аналіз ст.379 ЦПК України (2004 року), ч.6 ст.52 Закону України Про виконавче провадження (у редакції, що діяла на час розгляду справи), ст.ст. 60 , 61 , 70 СК України дає підстави для висновку, що суди попередніх інстанцій, виходячи з того, що боржник має заборгованість та наявного у нього майна недостатньо для погашення заборгованості в повному обсязі, дійшли обґрунтованого висновку про визначення належної боржнику частки у спільному майні подружжя для подальшого погашення вказаної заборгованості.

Як встановлено судом, при примусовому виконанні судового рішення державним виконавцем вчинені всі можливі виконавчі дії та в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника.

Наявні в матеріалах подання докази свідчать про ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішеннями суду та виконавчими листами, а наявних у боржника доходів немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання державного виконавця щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, що є адекватним ступенем втручання у його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

Керуючись ст.129-1 Конституції України , ст.48 Закону України Про виконавче провадження , ст. 60 , 70 СК України , ст. 356 , 357 , 368 ЦК України , ст. 259-261 , 353-355 , 443 ЦПК України, суд

постановив:

Подання задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , в розмірі 1/3 частини у спільному майні, а саме у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Нагірна О.Б.