Справа № 203/5236/21
Провадження № 2-н/0203/4/2022
УХВАЛА

07 лютого 2022 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

встановив:

30 листопада 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2021 року заяву передано головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Суд, вирішуючи питання про видачу судового наказу, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

02 грудня 2021 року на виконання ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС та з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо місця проживання боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.01.1996 року.

Таким чином, боржник зареєстрована за адресою, яка не відноситься до юрисдикції Центрального району м. Дніпра, а тому, дана справа не підсудна Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушенням правил підсудності.

З урахуванням того, що боржник ОСОБА_1 не зареєстрована в Центральному районі м. Дніпра, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статей 160, 161, 163, 165, 258 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва