Провадження № 2/229/319/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 березня 2022 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якому вказав, що йому та відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 2005 року з 06 вересня 2005 року сумісно належить право власності у рівних частинах житловий будинок АДРЕСА_1 . В будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку більше 7 років, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. Він не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не буру, особистих речей в будинку не має, взагалі не цікавиться будинком і не заперечує проти зняття цього з реєстрації, незважаючи на часткову власність зазначеного вище житлового будинку. Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву, в який просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає, згоден на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду.

Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 2005 року в рівних частинах.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 з 19 червня 2013 року.

Відповідно до акту від 17 червня 2021 року, складеного головою територіального комітету мікрорайону «Машинобудівельників» Стаднік В.О. за участю сусідів, ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 не проживає з 2013 року.

Суд зазначає, що згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, зміст позовних вимог зводиться до захисту прав позивача як співвласника житлового будинку від порушень з боку відповідача, який зареєстрований у цьому будинку, шляхом визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Законодавством встановлено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Разом з тим, суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Тобто, незалежно від того, де проживаю відповідач ОСОБА_2 , він як співвласник будинку АДРЕСА_1 , має право користування цим житловим приміщенням, оскільки зміст права власності складається із правомочностей володіння, користування і розпорядження річчю (майном) власника, а право володіння і право користування нерозривно пов`язані між собою.

У зв`язку із цим визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації можливе лише після вирішенні спору про житлові права.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 10-12, 80, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 березня 2022 року.

Суддя: С. О. Рагозіна