Справа № 515/1702/21
Провадження № 2/515/183/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

за участі представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача - адвоката Дукіна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника звернувся до суду з позовною зая- вою, в якій просив визначити йому додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 . В обґрунтування своїх позов- них вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_3 . Після смерті останнього залишилася земельна ділянка для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, що розташована на території Дивізійської сільської ради Біл- город-Дністровського району Одеської області, які він заповів його сестрі ОСОБА_2 . Про існування заповіту він дізнався лише при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщи- ни, який відмовив йому з причини втрати ним шестимісячного строку для прийняття спадщини. Та кож нотаріус зазначив, що спадкова справа після майна померлого відкрита ще ІНФОРМАЦІЯ_3 та ста ном на 13.01.2021 р. свідоцтво про право на спадщину ще не видане. Він на день смерті батька до- сяг пенсійного віку, а отже має право на обов`язкову частку в спадщині, а саме, 1/4 частину земе- льної ділянки, що належала спадкодавцю. Крім того, у нього з сестрою завжди була усна домовле- ність, що користуватися батьківським землями вони будуть разом та прибуток від них розподіляти порівну, незалежно від того, хто їх оформив на себе. Відповідач порадила йому не хвилюватися і що спадщину оформлять коли забажають. Оскільки він не вважає себе юридично обізнаним, тому їй повірив. Згодом, коли відповідачк відмовилася давати йому половину орендної плати, він дізна- вся, що вона подала заяву на прийняття спадщини ще у 2013 році, та весь цей час вводила його в оману, щоб він не скористався своїм правом на обов`язкову частку у спадщині. Також після смерті батька він тяжко хворів на гіпертонію та весь цей час знаходився вдома через хворобу, так як був засмучений смертю батька. Вважає причину пропуску ним строку на прийняття спадщини поваж- ною, тому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась піс- ля смерті батька.

Представника позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив спра- ву розглянути у його відсутність, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі (а.с.38).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, зазначи- вши, що перед своєю смертю батько постійно хворів та потребував постійного догляду. Весь цей час відповідач проживала разом з ним та здійснювала догляд, а після його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювала його поховання. В той час позивач будь-якої участі у догляді за батьком не приймав та ніякої допомоги не надавав. З цього приводу спадкодавцем було зроблене заповідальне розпорядження щодо свого майна на її ім`я. Окрім того, 05.02.1999 р. спадкодавець подарував від- повідачу сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,0 в умовних кадастрових гекта- рах із земель колишнього КСП «Україна» Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується договором дарування. З цих підстав вбачається, що заповіт- ом не охоплювалась земельна ділянка, на яку посилається позивач, так як право на земельну част- ку (пай), згідно сертифікату, спадкодавцем було відчужене раніше на підставі договору дарування. Також на день смерті спадкодавця позивач знав про його смерть, не хворів, та не являвся інвалі- дом будь-якої групи, про що ним не надано жодного доказу на спростування цих обставин (медич- них документів про стан хвороби, що не давало можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, довідка до акту МСЕК про встановлення групи інвалідності), то- му вважає, що позов є необгрунтованим та не підлягає задоволенню. Справу просив розглянути у його відсутність (а.с.17-21, 39).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З копії паспорту НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4, 5) слідує, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Веселий Кут Арцизького району Одеського області, його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а.с.6, 7) підтверджу- ється, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області.

Як видно з листа № 6/02-14 від 13.01.2021 р. приватного нотаріуса Татарбунарського районно- го нотаріального округу Монастирліу О.П. (а.с.8), ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви та ві- дкритті спадкової справи у зв`язку з втратою ним 6-місячного строку для прийняття спадщини та не наданням доказів сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, нотаріус повідомляє, що спадкову справу після померлого ОСОБА_3 було відкрито 14. 11.2013 р. за заявою спадкоємця за заповітом, яким охоплено все майно спадкодавця. Станом на 13.01.2021 р. свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Довідкою виконавчого комітету Дивізійської сільської ради № 35 від 18.01.2021 р. (а.с.9) підт- верджується, що ОСОБА_3 на день смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та про- живав по АДРЕСА_1 . Його син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 .

З копії паспорту НОМЕР_5 (а.с.26) видно, що відповідач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області.

Як слідує з довідки Дивізійської сільської ради № 348 від 21.05.2013 р. (а.с.29), ОСОБА_2 дійсно хоронила свого батька ОСОБА_3 , разом з яким вона проживала та вела спільне госпо- дарство.

З копії договору дарування ААР № 447884 від 05.02.1999 р. (а.с.30) вбачається, що ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, розміром 5,0 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Україна», с.Дивізія Татарбунар- ського району Одеської області.

В силу ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується по- мерлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу).

Отже, після смерті ОСОБА_3 спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійсню- ється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належа- ли спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст.ст.1221, 1222 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце про- живання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народ- жені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її при- йняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спа дщину або не прийняти її.

У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк ші- сть місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, після відкриття спадщини, що мало місце 21.05.2013 р., протягом шести місяців позивач мав звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

За змістом ст.ст.1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної конто- ри заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу ст.1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийня- ття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для по- дання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропу- щення строку для прийняття спадщини, їх поважність визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивачем та його представником не надано доказів, які б свідчили про об`єктивність, непереборність, істотні труднощі для прийняття спадщи- ни в передбачений законом строк, чим не виконані вимоги ст.12 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилаєть- ся як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, по- даним відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює на явність або відсутність обставин /фактів/, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників спра- ви, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, не знання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийня- ття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спа дщини, несприятливі погодні умови (роз`яснення, викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 «Про су- дову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додатково- го строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спа- дщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Але, як вже зазначалось, позивачем не надано доказів поважності пропуску строку для прийня- ття спадщини. Позивач у встановленому законом порядку не звертався до нотаріуса за місцем від- криття спадщини з заявою про її прийняття, спадкова справа після смерті не заводилась, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем строку пі- сля відкриття спадщини, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216-1218, 1223, 1233, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прий- няття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.