Справа № 150/57/20
Провадження № 22-ц/801/333/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Суперсон С. П.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 рокуСправа № 150/57/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Михайленко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Оріон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державний реєстратор Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області Косарєв М. В., про скасування записів про державну реєстрацію за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Оріон» на додаткове рішення Чернівецького районного суду Вінницької області у складі судді Суперсона С. П. від 15 листопада 2021 року, -

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства «Оріон» (далі - СФГ «Оріон»), за яким просила скасувати запис про державну реєстрацію оренди № 29899316 від 16 січня 2019 року, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 45101055, щодо права оренди земельної ділянки площею 1,6285 га, кадастровий номер :08:002:0242, яка належить ОСОБА_1 та розташована на території Борівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проведену 16 січня 2019 року державним реєстратором Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області Косарєвим М. В.; скасувати запис про державну реєстрацію оренди № 29899704 від 16 січня 2019 року, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 45101492, щодо права оренди земельної ділянки площею 1,6286 га, кадастровий номер :08:002:0243, яка належить ОСОБА_1 та розташована на території Борівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проведену 16 січня 2019 року державним реєстратором Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області Косарєвим М. В.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 15 листопада 2021 року позов задоволено. Скасовано запис про державну реєстрацію оренди № 29899316 від 16 січня 2019 року, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 45101055, щодо права оренди земельної ділянки площею 1,6285 га, кадастровий номер :08:002:0242, яка належить ОСОБА_1 та розташована на території Борівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проведену 16 січня 2019 року державним реєстратором Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області Косарєвим М. В. Скасовано запис про державну реєстрацію оренди № 29899704 від 16 січня 2019 року, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 45101492, щодо права оренди земельної ділянки площею 1,6286 га, кадастровий номер :08:002:0243, яка належить ОСОБА_1 та розташована на території Борівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проведену 16 січня 2019 року державним реєстратором Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області Косарєвим М. В.

Додатковим рішеннями цього ж суду від 15 листопада 2021 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Палій Т. Г. Стягнуто з СФГ «Оріон» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1681 грн 60 к., витрати на оплату вартості судової почеркознавчої експертизи у розмірі 3938 грн 00 к. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32116 грн 40 к.

Додаткове рішення мотивоване тим, що відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачкою у зв`язку зі сплатою судового збору. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України), а відтак з відповідача підлягають стягненню витрати на оплату вартості судової почеркознавчої експертизи та витрати на професійну правничу допомогу. Розмір наданої позивачці ОСОБА_1 правової допомоги є співмірним зі складністю справи та наданими адвокатом послугами, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих послуг та значенням справи для сторін.

В апеляційній скарзі СФГ «Оріон», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, просило додаткове рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 15 листопада 2021 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити, зменшивши стягнення до 6000 грн 00 к.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалося на те, що справа не відноситься до складних справ, адвокатом не доведено фактичний витрачений час на підготовку та подання відповідних процесуальних документів, участь адвоката в судових засіданнях в тому обсязі, як ним зазначено та наведено в розрахунку, а тому вважало, що понесені витрати на правничу допоиогу адвоката підлягають зменшенню.

Представниця ОСОБА_1 - адвокат Палій Т. Г. подала відзив на апеляційну скаргу, за яким просила залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що постановлене з дотриманням норм процесуального права відповідно до обставин справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою - третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Додаткове рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 15 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до СФГ «Оріон» про скасування записів про державну реєстрацію задоволено.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої вказаної статті до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частини перша, друга статті 15 ЦПК України).

Як видно з матеріалів справи, представницею ОСОБА_1 була адвокат Палій Т. Г., яка діяла на підставі ордеру серії ВН № 067969 та договору про надання правової допомоги б/н від 22 січня 2020 року.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвокат Палій Т. Г. надала суду акт виконаних робіт від 29 жовтня 2021 року з детальним описом наданих адвокатських послуг.

З наданих документів встановлено, що розмір гонорару адвоката Палій Т. Г. за надання правової допомоги становив 32116 грн 40 к.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

У пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, зокрема домовленості сторін про сплату гонорару за надання правничої допомоги з розрахунку 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину роботи за 2020 рік - станом на 01 січня 2020 року, установленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік», наведеного адвокатом Палій Т. Г. розрахунку суми гонорару з детальним описом виконаних робіт, наданих послуг та витраченого на їх виконання (надання) часу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх стягнення з відповідача на користь позивачки.

Доводи апеляційної скарги про те, що ця справа не відноситься до складних справ, адвокатом не доведено фактичний витрачений час на підготовку та подання відповідних процесуальних документів, участь адвоката в судових засіданнях в тому обсязі, як ним зазначено та наведено в розрахунку, не заслуговують на увагу, тому що не містять обґрунтування та спростовуються матеріалами справи, з яких видно, що представник позивачки надавала усі правові послуги, що відображено у акті виконаних робіт.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 381 - 383 ЦПК України апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Оріон» залишити без задоволення, а додаткове рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 15 листопада 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета