Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на присадибні земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на присадибні земельні ділянки.

Позивач в позові посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року.

Позивач вирішила приватизувати присадибні земельні ділянки, але при перевірці документів у землевпорядній організації виявилося, що вони належать попередній власниці ОСОБА_2 . Земельна ділянка площею 0,250 га (кадастровий номер :02:001:0032), призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташована в АДРЕСА_1 , відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 837921, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 16, а земельна ділянка площею 0,2357 га (кадастровий номер :02:001:0033), призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована в АДРЕСА_1 , відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 837922 від 09 лютого 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 17.

Позивач звернулася до відповідача з проханням вчинити дії по передачі їй у власність вище вказаних земельних ділянок, але вона відмовилась. Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на присадибні земельні ділянки.

Позивач в судове засідання не з`явилася та надала до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 належить позивачу (а. с. 8).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 837921, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 16, земельна ділянка площею 0,250 га (кадастровий номер :02:001:0032), призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташована в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 (а. с. 9).

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 837922 від 09 лютого 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 17, земельна ділянка площею 0,2357 га (кадастровий номер :02:001:0033), призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована в АДРЕСА_1 ,

належить ОСОБА_2 (а. с. 10).

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивач є власникомжитлового будинку по АДРЕСА_1 . Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка належить відповідачу на праві приватної власності. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-земельну ділянку площею 0,250 га (кадастровий номер :02:001:0032), призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку,розташовану в АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,2357 га (кадастровий номер :02:001:0033), призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук