Номер провадження: 22-ц/813/729/22
Номер справи місцевого суду: 522/4494/21
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Князюка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження, за відсутністю учасників справи, апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової Олени Леонідівни на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

17.03.2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.04.2012 року у розмірі 7 991,96 грн. (т.1, а.с. 1-7).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2021 року провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 закрито з підстав п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (т.2, а.с. 93).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2021 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовлено (т 2, а.с. 94-96).

07.10.2021 року відповідачка ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Грішина О.В. звернулася до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» витрат на правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн. (т.2, а.с. 100).

Заява про ухвалення додаткового рішення обґрунтована тим, що між відповідачкою ОСОБА_2 та адвокатом Грішиним О.В. було укладено договір про надання правничої допомоги. Посилаючись на те, що провадження у справі за позовом Банку до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито, ОСОБА_2 просила її заяву задовольнити з підстав ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2021 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Грішина О.В. задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. (т. 2, а.с.111-115).

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування додаткового рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2021 року та прийняття постанови, якою відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 22.03.2022 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, датою складання цього судового рішення є 22.03.2022 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.12.2021 року (т.2, а.с. 136), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Колегія суддів також зазначає, що учасники справи належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, у тому числі відповідачі ОСОБА_1, оскільки за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , відсутні (а.с. 100, 138-142).

Крім того, апеляційний суд зауважує, що протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 року визначено склад суду: головуючий - суддя Сегеда С.М., судді: Гірняк Л.А., Цюра Т.В. (т.2, а.с. 132). Однак, у зв`язку з перебуванням судді Гірняк Л.А. на лікарняному з 01.03.2022 року по 12.03.2022 року, та у відпустці з 14.03.2022 року по 07.04.2022 року, судді Цюри Т.В. у відпустці з 02.03.2022 року по 31.03.2022 року (т.2, а.с. 143-144 ), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2022 року визначено інший склад суду: головуючий - суддя Сегеда С.М., судді: Громік Р.Д., Князюк О.В. (т.2, а.с. 146).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Грішина О.В. про ухвалення додаткового рішення та стягуючи судові витрати на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені вимоги про ухвалення додаткового рішення, є частково обґрунтованими (т.2, а.с. 111-115).

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступні обставини.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За правилами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.04.2012 року у розмірі 7 991,96 грн. (т.1, а.с. 1-7).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2021 року провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 закрито з підстав п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (т.2, а.с. 93).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2021 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 було відмовлено (т.2, а.с. 94-96).

В свою чергу, відповідачка ОСОБА_2 , в особі свого представника адвоката Грішина О.В., ще 27.05.2021 року надала до суду заяву про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. , про що вона заявляла у відзиві на позовну заяву, яка надійшла до суду 28.05.2021 року (т.1, а.с. 94-104, 105-106).

Обґрунтовуючи ці вимоги, представник ОСОБА_2 - адвокат Грішин О.В. надав Акт наданої правової допомоги від 26.05.2021 року, а замовник отримав наступні види правової допомоги: аналіз документів замовника, у тому числі з відвідуванням суду для ознайомлення із матеріалами справи в суді - одна годна; складання відзиву 5 годин. За домовленістю сторін оплаті підлягають послуги зі складання відзиву на позовну заяву у розмірі 5000,00 грн. (т.1, а.с. 111).

Також представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Грішин О.В. надав суду Акт надання правничої допомоги від 06.10.2021 року, відповідно до якого адвокат надав, а замовник отримав наступні види правової допомоги: складання заяви по суті справи (заперечення щодо наведених у відповіді на відзив пояснень) - 2 години; участь у судових засіданнях: 09.07.2021 року, 06.08.2021 року, 10.09.2021 року, 05.10.2021 року. За домовленістю сторін оплаті підлягає: послуги зі складання заяви по суті, витрачений час - 2 години з оплатою 2000,00 грн.; участь у 5 судових засіданнях: три засідання з оплатою 6000,00 грн. два засідання з оплатою 1000,00 грн.. Загальна вартість правової допомоги за вказаний період складає 9000,00 грн. (т. 2, а.с. 104).

Таким чином, вартість наданої правової допомоги відповідно до Актів від 26.05.2021 року та від 06.10.2021 року становить 14 000,00 грн.

Позивач до суду про зменшення розміру витрат відповідачки на правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених витрат не звертався.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2021 року провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито, адвокат Грішин О.В. був представником відповідачки у суді першої інстанції (брав участь у судових засіданнях, підготував відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив), суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду не виявлено і сторонами не надано таких нових доказів в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, додаткове рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначною, то дана постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.В. Князюк