Справа № 606/2232/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, вказував на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може через те, що на вказаний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами відсутні правовстановлюючі документи.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду для визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок.

Ухвалою суду від 28.10.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.01.2022 задоволено заяву позивача, позовну заяву в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (спадкоємцем якої є ОСОБА_4 ) - залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 12.01.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак у поданій заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи.

Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 239 від 27.07.2020, власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , однак право власності не зареєстровано (а.с.23).

Відповідно до копії довідки № 168 виданої 16.09.2021, Злотниківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, станом на 15 квітня 1991 року домогосподарство, що знаходиться у АДРЕСА_1 відносилось до колгоспного двору, у якому проживали і були зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (а.с. 16).

Згідно копії технічного паспорту будинку садибного типу по АДРЕСА_1 від 26.07.2020, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 54,9 кв.м., з якої житлова - 39,6 кв.м. (а.с.18-22).

Відповідно до висновку про ринкову вартість майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по по АДРЕСА_1 , станом на 09.09.2021 становить 92300 грн (а.с.24).

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності положення статей 17, 18 Закону Про власність щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України Про введення в дію Закону України Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав до суспільної групи колгоспний двір, станом на 15 квітня 1991 рік в будинку проживали і були зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 належав цілий житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.04.2011, виданого Соснівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Раковець, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.13).

За життя ОСОБА_5 заповіту не склав.

Згідно копії довідки від 24.05.2021 за № 86, виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_5 дійсно проживав та був зареєстрований до дня смерті по АДРЕСА_1 . На день його смерті з ним проживала дружина ОСОБА_3 (а.с.14).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину, однак не встигла її оформити.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.09.2014, виданого виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Раковець, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.15).

За життя ОСОБА_3 заповіту не склала. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно.

Згідно довідки від 24.05.2021 за № 87, виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Проживала одна (а.с.17).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за № 956/02-14 від 06.11.2020, вбачається, що Теребовлянською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за №82 від 06.03.2015 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за заявою спадкоємця за законом ОСОБА_1 . Крім нього спадкоємецем за законом на 1/2 частку є дочка спадкодавця ОСОБА_6 , яка спадщину прийняла, інші спадкоємці не звертались. Також у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №568 від 04.10.2011 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена за заявою ОСОБА_3 . Інші спадкоємці не звертались. При розгляді документів, а саме: свідоцтва про смерть, довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації 27 липня 2020 року за № 239, було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 на ім`я померлого ОСОБА_5 (а.с.25).

Оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на майно.

За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, тому його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 4, 12, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 4, 5, 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1265, 1268, 1270 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено 10 березня 2022 року.

Суддя А.В.Мельник