У Х В А Л А

16.03.2022 Справа №607/3516/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання права власності на неодержану пенсію в порядку спадкування та стягнення суми неодержаної пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Руденко О.А. подала до суду позовну заяву до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання права власності на неодержану пенсію в розмірі 74436,13 гривень у порядку спадкування після її померлої матері ОСОБА_2 та стягнення з відповідача 77652,87 грн. неодержаної пенсії.

Ухвалою судді від 04 березня 2022 року зазначену позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків терміном десять днів із дня отримання копії ухвали.

15 березня 2022 року від представника позивача на виконання цієї ухвали надійшла уточнена позовна заява, в якій зазначено, що сума в розмірі 77652,87 грн. включає 3216,74 грн. недоодержаної пенсії з 08.06.2018р. по 18.07.2018р. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (нотаріусом було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на недоодержану пенсію ОСОБА_2 в розмірі 11587,67 грн., з яких відповідачем виплачено лише 8370,93 грн.) та 74436,13 грн. недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 серпня 2014 року по 18 липня 2018 року, проте будь-які докази з цього приводу відсутні, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на адвокатський запит про розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії з часу припинення виплати по 08.06.2018р. не надало жодної відповіді.

Таким чином позовні вимоги позивача включають як стягнення як нарахованої за життя спадкодавця пенсії 3216,74 грн., так і сум пенсії, які не були нараховані ОСОБА_2 за її життя за період з 01 серпня 2014 року по 08 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст. 19, ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України на справи у спорах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Таким чином позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення нарахованої за життя ОСОБА_2 пенсії 3216,74 грн. підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а вимоги про стягнення сум пенсії, які не були нараховані ОСОБА_2 за її життя за період з 01 серпня 2014 року по 18 липня 2018 року в порядку адміністративного судочинства, оскільки має

місце спір щодо призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, а не визнання права власності та стягнення нарахованої за життя спадкодавця пенсії в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу), позовна заява повертається позивачу.

Оскільки у первісній позовній заяві не було наведено розрахунку сум у розмірі 77652,87 грн., які позивач просила стягнути, а про те, що 74436,13 грн. із зазначеної суми органами Пенсійного фонду України не було нараховано ОСОБА_2 за її життя, стало відомо з уточненої позовної заяви, поданої на усунення недоліків, суд не міг вирішити питання про повернення позовної заяви після її отримання. Сплачений на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху в розмірі 1520,89 грн. підлягатиме поверненню на підставі заяви позивача.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що у позовній заяві ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, позовна заява підлягає поверненню позивачеві відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання права власності на неодержану пенсію в порядку спадкування.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

СуддяН. М. Сташків