Справа № 466/1221/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Репети К. М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом адвоката Брони Мар`яни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

у с т а н о в и в:

14 лютого 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява адвоката Брони Мар`яни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, у якій просила ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад позиції позивача.

Обґрунтування позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2837.

Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на все належне їй майно.

За життя ОСОБА_4 належала частка у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 від 18.06.1995, виданого ВАТ «АТ «Колос».

Окрім померлої, співвласниками вказаної квартири є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Факт належності квартири вказаним особам також підтверджується довідкою ОКП «БТІ та ЕО» № 1/4079 від 05.07.2021.

Оскільки заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не складала, спадкоємцем за законом першої черги є її син - ОСОБА_1

22.06.2021 Третьою львівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 за заявою сина - ОСОБА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи № 65282121 від 22.06.2021.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на належну їй частку у квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак листом нотаріуса від 07.02.2022 йому відмовлено у видачі такого у зв`язку з відсутністю у нього оригіналу правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 від 18.06.1995, виданого ВАТ «АТ «Колос».

З метою отримання дублікату втраченого свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 від 18.06.1995, виданого ВАТ «АТ «Колос», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертались у КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», однак отримали відповідь № 20/12-21-04 від 20.12.2021 про те, що з відповідною заявою про видачу дублікату свідоцтва їм необхідно звертатись в орган приватизації - ВАТ «АТ «Колос».

Однак, згідно довідки, виданої ПрАТ «Карлсберг Україна», ВАТ «АТ «Колос» ліквідовано, а у його правонаступника - ПрАТ «Карлсберг Україна» відсутні повноваження щодо видачі дублікату свідоцтва про право власності.

Враховуючи беззаперечний факт набуття за життя ОСОБА_4 права на частку квартири АДРЕСА_1 , виходячи з презумпції рівності часток співвласників у праві спільної часткової власності, позивач вважає, що він набув права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, з метою захисту своїх спадкових прав та інтересів, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Обґрунтування заперечень відповідачів.

Відзив на позовну заяву відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в порядку ст. 178 ЦПК України, у встановлений судом строк до суду не подано. 09 березня 2022 року на адресу суду від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви, у яких позовні вимоги визнали повністю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Брона М. В. не з`явились, 09.03.2022 на електронну адресу суду надійшла заява, у якій адвокат Брона М. В. просила розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача. У зв`язку з визнанням позову відповідачами просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явились, 09 березня 2022 року на адресу суду подали заяви, у яких позовні вимоги визнали повністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) АДРЕСА_3 , виданого 18.06.1996 Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна фірма «Колос» на підставі розпорядження (наказу) № 79 від 18.06.1996, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_4 , та відповідачам - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2837, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 4).

Померла ОСОБА_4 являлася матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 23.09.1954, актовий запис № 863, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 5).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частка у квартирі АДРЕСА_1 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на належну їй частку у квартирі АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак листом нотаріуса від 07.02.2022 йому відмовлено у видачі такого у зв`язку з відсутністю у нього оригіналу правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 від 18.06.1995, виданого ВАТ «АТ «Колос» (а. с. 11).

З метою отримання дублікату втраченого свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 від 18.06.1995, виданого ВАТ «АТ «Колос», позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертались у КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», однак отримали відповідь № 20/12-21-04 від 20.12.2021 про те, що з відповідною заявою про видачу дублікату свідоцтва їм необхідно звертатись в орган приватизації - ВАТ «АТ «Колос».

Однак, згідно довідки, виданої ПрАТ «Карлсберг Україна», ВАТ «АТ «Колос» ліквідовано, а у його правонаступника - ПрАТ «Карлсберг Україна» відсутні повноваження щодо видачі дублікату свідоцтва про право власності.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити її право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

У статті 356 ЦК України зазначається, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути в рівних частках 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у розмірі 496,20 грн.

Позивачу ОСОБА_1 слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов адвоката Брони Мар`яни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , в рівних частках 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок), згідно квитанції № 4343-7852-1340-7813 від 11.02.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. Т. Едер