ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №521/20431/21

Апеляційне провадження № 22-ц/813/6204/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його адвоката Ростомова Гранта Артуровича на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 12 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Бобуйка І.А.,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2021 року Малиновським районним судом м.Одеси видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (далі - ДП МОУ «Південьвійськбуд») заборгованість за надані та спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 10 740,32 грн., з яких: 9895,33 грн. - сума боргу за надані та спожиті житлово-комунальні послуги, 709,28 грн. - штрафні санкції, 135,71 грн. - 3% річних.

Окрім того, з боржника стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 227 грн.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування зазначеного судового наказу з тих підстав, що нарахована заборгованість є спірною, а тому він її не визнає.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12 січня 2022 року у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просять ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції.

Доводи скарги зводяться до того, що Малиновський районний суд м.Одеси перевищив свої повноваження, прийнявши рішення, яке не передбачено процесуальним законом та заборонив його оскаржувати в апеляційному порядку.

Правом відзиву на апеляційну скаргу ДП МОУ «Південьвійськбуд» не скористалося.

Згідно з ч.13ст.7,ч.1ст.369 ЦПК України розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції керувався ст.ст.161,170,171 ЦПК України та виходив з того, що за період часу, за який нараховано заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, у боржника до ДП МОУ «Південьвійськбуд» претензій щодо якості наданих послуг не було, актів про невідповідність наданих послуг не складено, боржник отримував надані послуги, які добровільно не оплачував. Окрім того, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.352 ЦПК України ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про скасування судового наказу не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права та гарантується кожному звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції.

Виходячи з того, що основним принципом судочинства, закріпленим ст.129 Конституції України, є законність, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зобов`язаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Відповідно до змісту ст.171 ЦПК України, на яку послався суд першої інстанції, за результатом розгляду заяви про скасування судового наказу суд першої інстанції може постановити ухвалу про повернення заяви боржнику або ухвалу про скасування судового наказу.

Відмова у задоволенні заяви про скасування судового наказу процесуальним законом не передбачена.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, суд першої інстанції не врахував положень ст.ст.8,129 Конституції України, ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.171 ЦПК України та перевищив свої повноваження, визначені ЦПК України.

Тому він не може вважатися судом «встановленим законом» відносно оскаржуваної ухвали в розумінні п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, оскільки термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності та існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ у справах «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвіі» від 07 листопада 2002 року).

Окрім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку й про те, що його ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, оскільки заборона перегляду в апеляційному порядку ухвали окремо від рішення суду, яка передбачена в ст.353 ЦПК України, стосується ухвал, постановлених судом у межах своїх повноважень, якою не є оскаржувана ухвала.

За таких обставин, ураховуючи, що неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права призвело до неправильного розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу; що вирішення зазначеної заяви по суті не належить до компетенції апеляційного суду, ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 12 січня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для розгляду зави про скасування судового наказу відповідно до правил ст.171 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.368,374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його адвоката Ростомова Гранта Артуровича задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 12 січня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Малиновського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2021 року про стягнення з нього на користь державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» заборгованість за надані та спожиті житлово-комунальні послуги направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає. крім випадків, передбачених п.2ч.3ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: