ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3030/22 Справа № 210/5409/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 листопада 2021 року у справі за скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), боржник: ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року представник скаржника АТ КБ «Приватбанк» - Романовський Д.С. звернувся до суду зі скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), боржник: ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.07.2016 року задоволено позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 11709,04 дол. США, що еквівалентно 251627,27 грн. 17.10.2016 року на виконання вказаного рішення Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу видано відповідний виконавчий лист та 18.08.2017 року Металургійним відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №54545203. В результаті виконавчого провадження, 02.11.2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із нібито сплатою боржником боргу у повному обсязі, проте з даним рішення скаржник не погоджується. Скаржник зазначає, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення, такі висновки зазначені у Постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року по справі №761/12665/14. Проте, всупереч вказаному, стягувач АТ КБ «Приватбанк» внаслідок виконання судового рішення про стягнення заборгованості з відповідача у сумі 11709,04 дол. США, отримав 9492,47 дол. США, тому неможливо вважати судове рішення виконаним у повному обсязі.

Посилаючись на викладене, скаржник просив суд скасувати постанову державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2021 у виконавчому провадженні №54545203; зобов`язати державного виконавця або іншу уповноважену особу Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) поновити виконавче провадження №54545203.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 листопада 2021 року скаргу АТ КБ «Приватбанк» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), боржник: ОСОБА_1 , задоволено.

Скасовано постанову державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2021 року у виконавчому провадженні №54545203.

Зобов`язано державного виконавця або іншу уповноважену особу Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) поновити виконавче провадження №54545203.

Не погодившись з такою ухвалою суду, Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог скаржника, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2016 року у справі № 210/5409/15-ц позовні вимоги заявника задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № KRH1GK00150008 від 11.12.2006 року в сумі 11 709 доларів 04 цента США, що за курсом 21,49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.10.2015 року складає 251627 грн. 27 коп. та судові витрати в сумі 3774 грн. 41 коп. (а.с. 58).

Вказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалоcm, тому після набрання рішення законної сили його було направлено до виконання.

На виконання вказаного рішення суду, 17.10.2016 рокe судом було видано виконавчий лист (а.с. 63).

Металургійним відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на виконання вказаного рішення суду, відкрито виконавче провадження №54545203.

02.11.2021 року держаним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кітугіною М.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі сплатою боржником заборгованості в повному обсязі.

Однак, скаржник надав суду розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 з якого слідує, що за час виконання рішення суду від 20.07.2016 року, боржником перераховано на користь стягувача заборгованість у сумі 9492,47 дол. США, що не відповідає сумі боргу, яка вказана в рішенні суду від 20.07.2016 року.

На спростування тверджень скаржника, Металургійним відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надано суду жодних пояснень та доказів.

Задовольняючи вимоги скарги АТ КБ "Приватбанк", суд першої інстанції правильно виходив з того, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Доводи апеляційної скарги Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) про те, що державним виконавцем виконано рішення суду в повному обсязі та відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження", не можуть бути прийняті до уваги, оскільки загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 11709,04 доларів США задоволено рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2016 року, яке сторонами не оскаржувалось.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що виконуючи зобов`язання за виконавчим документом у національній валюті, боржник повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні.

З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті.

Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням судового рішення.

Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, провадження № 14-134цс18.

Інші доводи апеляційної скарги Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення скарги та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко