Справа № 462/9116/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відкрити провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.02.2022 року позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про доповнення підстав позову.

16.03.2022 року від уповноваженого представника відповідача у справі надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, розглянувши подане клопотання представником відповідача про закриття провадження у даній справі встановив наступне.

Як вбачається із поданої позовної заяви, ОСОБА_1 , звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовом до ГУ НП у Львівській області, у якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ № 498 о/с від 08.11.2021 року Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про особовий склад»; стягнути з ГУ НП у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 року по день ухвалення судового рішення у справі або допущення до роботи; стягнути з ГУ НП у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати та витрати на правову допомогу.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За визначенням, наведеним у п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, під публічною службою розуміється діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За загальним правилом, установленим ст. 26 КАС України, адміністративні справи вирішуються судом за місцезнаходженням відповідача.

У той же час, у спорах з приводу прийняття осіб на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби предметом оскарження, як правило, є правовий акт індивідуальної дії та/або дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, а тому такі справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Предметом позову у справі є наказ № 498 о/с від 08.11.2021 року Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про особовий склад», яким відсторонено від виконання службових обов`язків поліцейського - старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , відтак спір виник з публічно-правових відносин, та належить до юрисдикції адміністративних судів, предметної та територіальної підсудності Львівського окружного адміністративного суду.

Зазначене також стверджується правовою позицією зазначеною у справі № 1640/3010/18 від 26.06.2019 року Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги, де вказано, що «спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й оскарження акта про нещасний випадок під час проходження публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства».

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суд від 09.02.2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20) зроблені висновки, що спори, які виникають у судах у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх функцій (щодо його незаконних дій та/або зобов`язання до виконання таких повноважень), та ухвалення за результатами розгляду цих спорів судових рішень не змінює правову природу та характер правовідносин, які виникли між сторонами, а тому спори щодо порушення своїх зобов`язань суб`єктом владних повноважень, зокрема щодо перерахування, нарахування, виплати грошових сум, у тому числі після судового рішення або на його виконання, повинні розглядатись судам за юрисдикцією, визначеною відповідно до характеру цих правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 255, 260 ЦПК України суд,-

постановив:

Клопотання уповноваженого представника відповідача у справі ОСОБА_2 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - закрити.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесений до компетенції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко