Провадження №2/193/75/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 лютого 2022 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.
за участю секретаря Мельникової Т.О.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у судовому засіданні в смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який представляє інтереси позивача ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, -
Представник позивача ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, 454000,00 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.
Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на ті обставини, що 01 вересня 2006 року 2005 20 годині 21 хвилин на перегоні ст. Камьяне Поле - блок пост 46 км на 42 км пикет 6 на непарній колії внаслідок наїзду локомотива BЛ-8 №1272 загинув син Позивачки - ОСОБА_3 .
Обставини смерті ОСОБА_3 встановлені постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 09 вересня 2006 року, винесеною В.О . Криворізького траспортного прокурора молодшим радником юстиції Михайленком В.О. Внаслідок смерті сина Позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному. Смерть єдиного сина, спричинила та буде спричиняти їй протягом усього життя душевні страждання, зазначені обставини істотно змінюють життя позивача, тягнуть за собою зараз та потягнуть у подальшому з віком додаткові зусилля з її боку на організацію свого життя та матеріальне забезпечення. Відновити становище, яке існувало до смерті сина у житті позивача не можливо. Позивач як особа похилого віку, яка залишилася самотньою після смерті її чоловіка, позбавлена матеріальної та моральної підтримки з боку померлого сина у житті в майбутньому. Позивач вважає, що обов`язок з відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю її сина, має бути покладений на Відповідача, оскільки шкоду завдано джерелом підвищеної небезпеки.
Зважаючи на глибину та тривалість моральних страждань Позивачки, суттєвих незворотних негативних змін, які відбулись у її особистому житті, Позивачка вважає, що розмір завданої моральної шкоди, якій підлягає стягненню з Відповідача на її користь становить 454000,00 гривень, що дорівнюється 200 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (2 270,00 грн. х 200 = 454 000,00 грн.)
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, та просить задовільнити.
Представник відповідача АТ "Українська залізниця" в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений. Відзиву та заяви про розгляд справи без участі представника в суд не направляли, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1167 ЦК України, якщо моральна шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.
Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю (частина друга статті 1168 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім' єю.
Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).
Виходячи із положень частини другої статті 1187 та частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) такої особи, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку незалежно від вини такої особи.
У пункті 5 частини третьої постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року зазначено, що відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце у випадках, спеціально передбачених законодавством.
Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Під непереборною силою необхідно розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого розуміють, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату.
Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або і позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної j шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 268 ЦК України на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, позовна давність на поширюється.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 16, 23, 1167, 1187 ЦК України, ст.3.15, 184, 274, 276,279 ЦПК України
Позов ОСОБА_1 , який представляє інтереси позивача ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.В.Шумська