Справа № 128/3348/21
РІШЕННЯ

Іменем України

25.03.2022 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Фольварковій Н.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 поданою та підписаною її представником адвокатом Саюком Борисом Олександровичем до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2021 адвокат Саюк Б.О., в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із вищевказаною позовною заявою, яку умотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мать позивача ОСОБА_3 , причиною смерті якої став КОВІД-19, про що зазначено в свідоцтві про смерть.

Вказує, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка загальною площею 0,1516 га, кадастровий номер якої: 020030092, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що належала покійній на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №011122, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №918, від 17 листопада 2004 року.

Зазначає, що за життя покійна ОСОБА_3 склала заповіт, який 21 травня 2009 року був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В., який зареєстровано в спадковому реєстрі за номером 47005591. Відповідно до вказаного заповіту, ОСОБА_3 зробила таке розпорядження: усе моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла своєї доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що 08 вересня 2014 року позивач разом із покійною матір`ю ОСОБА_3 виїхали на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки, де разом проживали в місті Ситрус Хайц, округу Сакраменто, штату Каліфорнія.

Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк позивачка ОСОБА_2 не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінет Міністрів України відповідно до Постанови №211 від 11 березня 2020 року запровадив з 12 березня 2020 року на усій території України карантин, який в подальшому був неодноразово продовжений.

Вказує, що через запровадження в США та Україні обмежувальних заходів по боротьбі з розповсюдженням коронавірусу СОVID-19, запланований приїзд позивача в Україну, з метою подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, неодноразово відкладався.

Також зазначає, що через припинення авіасполучення між США та Україною неможливо було передати оригінали документів, а саме свідоцтво про смерть матері ОСОБА_3 та оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №011122, які необхідні були для подачі до нотаріальної контори. Вказані документи позивачка передала уповноваженій особі ОСОБА_4 лише в листопаді 2021 року, і це стало перешкодою для вчасного звернення за оформленням спадщини до нотаріуса.

Зазначає, що 23 листопада 2021 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1905/02-31 державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Когутницьким Є.В. відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 на майно, яке належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку із тим, що ОСОБА_2 у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заву про прийняття спадщини.

Тому просить суд, визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

23.03.2022 у судове засідання учасники справи не з`явилися, попередньо подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач та її представник позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, а представник відповідача ОСОБА_5 при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності не з`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 85 років в США у м. Ситрус Хайц, округ Сакраменто, штат Каліфорнія, померла ОСОБА_3 , штатний реєстраційний номер НОМЕР_1 , місцевий реєстраційний номер 546, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 17.04.2020 управлінням охорони здоров`я і соціальних служб округу Сакраменто (а.с.8-11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка загальною площею 0,1516 га, кадастровий номер якої: 020030092, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка належала покійній на праві власності, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №011122, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №918, від 17 листопада 2004 року (а.с.14).

За життя спадкодавець ОСОБА_3 , 21.05.2009 року склала заповіт, яким заповіла позивачу ОСОБА_2 усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом. Вказаний заповіт посвідчений 21 травня 2009 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №1362, що підтверджується копією вказаного заповіту (а.с.15).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницьким Є.В. від 23.11.2021 відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 на майно, яке належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки ОСОБА_2 у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.18).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Дослідивши поважність причин пропуску позивачами строку для прийняття спадщини, які суд вважає такими, що пов`язані з об`єктивними і істотними труднощами для спадкоємця, а саме, що ОСОБА_2 08.09.2014 разом із ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України для виїзду за кордон, серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_2 23.12.2013 (а.с.17); через запровадження в США та Україні обмежувальних заходів по боротьбі з розповсюдженням гострої респіраторної хвороби COVID-19 та припинення авіасполучення, позивач не мала об`єктивної можливості для вчасного звернення до нотаріуса з метою оформлення спадщини.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визначити ОСОБА_2 додатковий строк в два місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері.

Питання щодо стягнення судового збору із відповідача на користь позивача, суд не вирішував , оскільки представник останньої просив залишити витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.263- 265, 280-282 ЦПК, Суд, -

УСТАНОВИВ:

Позов -задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері- ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Олена САЄНКО