Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/366/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., за участі відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно кредитного договору б/н від 15.10.2007 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

У зв`язку з тим, що взяте на себе зобов`язання Відповідач не виконує, позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість 147049,05 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У прохальній частині позову просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно отримав кредит, який обслуговував. Однак захворіла його мати і йому необхідні були кошти для лікування. Згодом втратив роботу, тому не зміг вчасно погасити борг.

Заслухавши відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що згідно кредитного договору б/н від 15.10.2007 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.17-17 зв., 18-20).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з Умовами та правилами, тарифами складають кредитний, про що свідчить підпис Відповідача у заяві.

Позивачем надані належні та допустимі докази по справі. Крім іншого, розрахунок заборгованості, у якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до Кредитного договору. Відповідачем ці докази не спростовані. Відповідачем фактично визнано укладання Кредитного договору. Отже, укладення Кредитного договору є обставиною, яка не підлягає доказуванню, як така обставина, що визнана сторонами у справі.

Також, згідно постанови Верховного Суду від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13), Письмова форма договору позики його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Тобто, є доведеним як факт укладання договору, так і факт отримання грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплачував заборгованість за Кредитним договором. Таким чином своїми активними діями відповідач підтверджує наявність кредитних відносин із позивачем.

Судом встановлено, що відповідач, належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 13.12.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 14049,05 гривень, що складається з 11980,10 грн. - заборгованість за кредитом, 2068,95 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.3-12, 13-14 зв., 15, 16).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки, банком надавалися кредитні кошти у вигляді встановленого ліміту, а з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається використання коштів та часткове погашення заборгованості, таким чином між банком і відповідачем було укладено кредитний договір, який ніким не оспорений, а отже твердження відповідача та її представника про те, що у позивача відсутнє право на зміну відсоткової ставки, в односторонньому порядку не знайшли своє підтвердження.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення умов кредитного договору та в порушення ст.526 ЦК України, свої зобов`язання перед позивачем по погашенню Кредиту не виконав, позовні вимоги позивача слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.144 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 1762 гривень судового збору (а.с.40), а відтак, з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 01001 м.Київ, вул.Грушевського, 1 Д заборгованість за кредитним договором від 15.10.2007 року у розмірі 14049,05 гривень (чотиринадцять тисяч сорок дев`ять гривень 05 копійок), яка складається з 11980,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2068,95 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Приватбанк" 2481 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2022 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо