Справа №461/1682/21
Провадження №2/461/110/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Гель І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Галицького районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 67480,38 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 покликається на те, що 24.11.2017 року між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_3 укладено договір страхування наземного транспорту № 899/17-Т/ЛВ, згідно якого ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Пежо», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 18.04.2018 року відбулася ДТП за участю автомобіля «Пежо», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та «Нисан», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка сталася в результаті порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 . Представник позивач зазначила, що внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Пежо», д/н НОМЕР_1 , спричинено механічні пошкодження, страховик поніс збитки, виплативши страхове відшкодування в сумі 67480,38 грн. Позивач вказує, що на адресу ОСОБА_1 надіслано претензію, однак у добровільному порядку відшкодування шкоди здійснено не було. Відтак, просить стягнути з відповідача вищенаведену суму грошових коштів.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.03.2021 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.06.2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про призначення експертизи задоволено. Призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено ряд запитань. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи від Львівського науково-дослідного екпертно- криміналістичного центру до Галицького районного суду м.Львова, ухвалою суду від 05.10.2021 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2021 року справу направлено до Львівського науково-дослідного екпертно-криміналістичного центру. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи від Львівського науково-дослідного екпертно- криміналістичного центру до Галицького районного суду м.Львова, ухвалою суду від 25.01.2022 року відновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 10.02.2022 року.

09.02.2022 року представник відповідача Цибак О.В. на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова подав клопотання про відкладення розгляду справи з метою підготовки проекту та укладення мирової угоди.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.02.2022 року за клопотанням представника відповідача, розгляд справи відкладено на 15.03.2022 року.

Сторони про судове засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

15.03.2022 року представник відповідача Цибак О.В. на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Указом Президента України Зеленського В. №64/2022 від 24 лютого 2022 на території України введено воєнний стан.

Однак, Верховний Суд зазначив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Зокрема, відповідно до рекомендацій Ради суддів України, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

Виходячи з поточної ситуації, яка склалася у м.Львові, де відсутні активні бойові дії, Галицький районний суд м.Львова здійснює свою діяльність у штатному режимі, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та недопущення порушення конституційного права позивача на судовий захист, а також з врахуванням того факту, що розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання та здійснювати розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах, які суд вважає достатніми для прийняття рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

18.04.2018 року відбулася ДТП за участю автомобіля «Пежо», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та «Нисан», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка сталася в результаті порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 . Представник позивач зазначила, що внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Пежо», д/н НОМЕР_1 , спричинено механічні пошкодження, страховик поніс збитки, виплативши страхове відшкодування в сумі 67480,38 грн.

Судом встановлено, що 24.11.2017 року між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_3 укладено договір страхування наземного транспорту № 899/17-Т/ЛВ, згідно якого ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Пежо», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП /а.с.3-9/.

18.04.2018 року о 14 годин 50 хвилин, у м. Львові на перехресті вулиць В. Великого Кульпарківська, відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Nissan Patrol», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Pageot 3008», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, про що складено страховий акт №006.00542318-1 від 05.05.2018 року /10/.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 23.04.2018 року у справі №461/2878/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. /а.с.16/.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Згідно висновку судового експерта Онишка Романа Михайловича №75/18 від 25.04.2018 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Pageot 3008», номерний знак НОМЕР_1 , станом на 25.04.2018 року становить 69688,29 грн. /а.с.18-23/.

Відповідно до платіжного доручення №994483 від 08.05.2018 року ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило ОСОБА_3 страхову виплату в розмірі 65448,54 грн. /а.с.33/. Відповідно до платіжного доручення №998668 від 08.05.2018 року ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило ОСОБА_3 страхову виплату в розмірі 2031,84 грн. /а.с.34/.

Відтак, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило ОСОБА_3 страхову виплату в загальному розмірі 67480,38 грн.

Як вбачається з інформації з централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Нісан», д/н НОМЕР_2 , не була застрахована /а.с.35/.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у страховика на випадок деліктного зобов`язання виникає обов`язок, у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок страхувальника, який завдав шкоди.

Позивачем як страховиком автомобіля марки «Pageot 3008», номерний знак НОМЕР_1 , було виконано свій обов`язок за договором страхування та здійснено виплату потерпілому суми страхового відшкодування в розмірі 67480,38 гривень.

На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Таким чином, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як встановлено в ході розгляду справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Нісан», д/н НОМЕР_2 , не була застрахована.

Доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку матеріали справи не містять.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За наведених обставин, позивач, в порядку регресу, має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на існуючі обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. Водночас, відповідач та його представник відзиву на позовну заяву не подав, окрім того не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінюючи докази по справі в цілому, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, оскільки обов`язок виплати страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 18.04.2018 року у м. Львові, покладений саме на відповідача, а тому суд вважає за необхідне позов задоволити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.979, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст.4, 12, 76-79, 81, 247, 258-259, 263-265, 352-354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 67480 (шістдесят сім тисяч чотириста вісімдесят) грн. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму сплаченого судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місце знаходження: 03056, м.Київ, вул.Борщагівська, буд.154, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя Зубачик Н.Б.