ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/462/22Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у письмовому провадження в місті Черкаси апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Гаврильченка Валентина Михайловича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.

В обґрунтування якого зазначала, що вона та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2011 року.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11 серпня 2016 року про, що зроблений відповідний актовий запис №907.

На даний час відповідачем подано позов про розірвання шлюбу до Черкаського районного суду Черкаської області.

У зв`язку з тим, що на сьогоднішній час жодної участі у вихованні дитини, відповідач не бере. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина перебуває на повному утриманні позивача.

На підставі викладеного та у зв`язку з тим, що відповідача відмовляється нести витрати по утриманню дитини, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з часу подання позову і до повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог щодо стягнення аліментів в повному обсязі, тому для забезпечення достатнього рівня життя неповнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, а саме визначений розмір гонорару за вказаний вид наданої правової допомоги не в повній мірі відповідає критерію розумності їхнього розміру. Адвокатом позасудова робота не проводилась, участі у судових засіданнях по справі він не приймав. Судом також зазначено, що участь адвоката у наданні правничої допомоги клієнту не може мати на меті збагачення за рахунок протилежної сторони по справі, оскільки відшкодуванню підлягають лише витрати за фактично надані послуги з адекватним та обґрунтованим розрахунком виконаної роботи.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Гаврильченко В.М., вказуючи на незаконність та необґрунтованість судового рішення в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги у даній частині задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ним як представником позивача надані належні та допустимі докази, які в сукупності та взаємозв`язку належним чином доводять розмір понесених витрат ОСОБА_1 на правову допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, у зв`язку з тим, що рішення суду оскаржується лише в частині витрат на правничу допомогу, то і перегляду у апеляційному порядку воно підлягає саме у даній частині.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не відповідає в повній мірі зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як убачається з матеріалів справи позивачем було надано суду ордер на надання правничої допомоги серії СА №1015828, Витяг з договору про надання правової допомоги №21/09/21 від 21/09/21 р., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір №21/09/21 про надання правової допомоги від 21 вересня 2021 року, прибутковий касовий ордер від 21 вересня 2021 року на суму 1000 грн та прибутковий касовий ордер від 22 вересня 2021 року на суму 4000 грн, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які особа понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи згідно договору надання правової допомоги №21/09/21 від 21 вересня 2021 року (а.с. 7 - 13).

Згідно ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування за рахунок іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Включення до витрат на правничу допомогу послуг зі складання та подання документів, прямо не передбачених ЦПК України, не свідчить про штучне збільшення обсягу робіт адвоката за рахунок подачі таких документів.

Вказані висновки викладені у постанові Велика Палата Верховного Суду № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року.

Як убачається з матеріалів справи відповідач та його представник у клопотанні від 23.12.2021 року позовну заяву визнали частково, а саме просили стягнути ј на аліменти, а в решті позовних вимог - відмовити.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що решта позовних вимог ОСОБА_1 стосувалися саме витрат на правничу допомогу.

Водночас клопотання про відмову у позовних вимогах у цій частині жодним чином не мотивовані стороною відповідача, як-то через їх неспівмірність з наданою адвокатом позивача допомогою.

Колегія суддів враховує наданий представником позивача попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому зокрема міститься опис адвокатських послуг: 3000 грн - складання позовної заяви та підготовка документів до суду; 1000 грн - кожне судове засідання.

Зважаючи на ту обставину, що у судовому засіданні представник позивача був відсутній, про що ним подано відповідну заяву (а.с. 32), колегія суддів вважає безпідставним стягнення 2000 грн витрат на правничу допомогу на користь позивача, оскільки такі послуги її адвокатом не надавалися.

За таких обставин у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для відмови у повному обсязі у стягненні з відповідача на користь позивача понесених нею витрат на правничу допомогу. Тому рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені нею на оплату наданої їй професійної правничої допомоги у розмірі 3000 грн, тобто в належним чином підтвердженому розмірі.

З урахуванням викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гаврильченка Валентина Михайловича задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 березня 2022 року.

Судді: