П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2022 року

м. Рівне

Справа № 563/1602/21

Провадження № 22-ц/4815/602/22

Головуючий у Корецькому районному суді

Рівненської області: суддя Сірак Д.Ю.

Час, дата і місце ухвалення рішення суду

першої інстанції: 10 год. 55 хв. 20 січня 2022 року

Повний текст складено: 24 січня 2022 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2022 року в цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року в суд звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -ФОП) до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Мотивуючи свої вимоги, зазначав, що 24 вересня 2018 року в м.Корець Рівненської області на вул.Київська ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Mazda 323, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки Renault Clio, номерний знак НОМЕР_2 , керувала яким ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) спричинено пошкодження транспортних засобів її учасників. При цьому ОСОБА_2 місце пригоди залишив. Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.1224, ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - ПрАТ "УПСК"), яка на виконання договору виплатили потерпілій страхове відшкодування у розмірі 5 711,66 грн. Згодом, 01 жовтня 2020 року, між ПрАТ "УПСК" та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, за яким він отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договором страхування.

Просив стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5 711,66 грн.

У поданому відзиві відповідач позов не визнав та вважав обраний спосіб захисту неналежним, оскільки за виниклих правовідносин позивач має право вимагати відшкодування суми в межах фактичних витрат в порядку суброгації, а не регресу.

Також від відповідачем було подано заяву про застосування позовної давності.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

При ухваленні оскаржуваного рішення суд попередньої інстанції керувався тим, що правовідносини, які виникли між сторонами у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. При суброгації перебіг строку позовної давності починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову, в т. ч. щодо часу виникнення права на позов, - з моменту ДТП в результаті якого заподіяно шкоду. Отже, врахувавши, що страхова подія сталась 24 вересня 2018 року, а позивач звернувся до суду з позовною заявою 15 листопада 2021 року, суд застосував позовну давність як підставу відмови у задоволенні позову.

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, де він покликався на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків обставинам справи.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось, що спірні правовідносини виникли з приводу реалізації ним права регресної вимоги до відповідача, а не права суброгації - як про це хибно вказав районний суд. Право зворотної вимоги до винної особи виникає з часу відшкодування потерпілому шкоди, з якого й починається перебіг матеріально-правового строку. Оскільки виплата страхового відшкодування потерпілому була здійснена 23 листопада 2018 року, то останнім днем пред`явлення позову є 23 листопада 2021 року. Хоча позивач звернувся з позовом 15 листопада 2021 року, тобто строки позовної давності дотримано.

З наведених мотивів просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався, хоча йому про це роз`яснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року (справа №556/1532/18) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.1224, 124 КУпАП.

Відповідача визнано винуватим в тому, що 24 вересня 2018 року близько 17 год. 00 хв. на вул.Київська, 17 в м.Корець Рівненської області на подвір`ї, керуючи автомобілем марки Mazda 323, номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи маневр, допустив зіткнення з автомобілем Renault Clio, номерний знак НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_3 . Місце пригоди винуватець залишив.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Mazda 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ "УПСК" на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6520679.

24 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернулась із заявою до ПрАТ "УПСК" на виплату страхового відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП, складено страховий акт №ОЦ/175/004/18/0190 від 23 листопада 2018 року, відповідно до якого загальна сума страхового відшкодування склала 5 711,66 грн. Платіжними дорученнями №1410 від 23 листопада 2018 року підтверджено виплату відшкодування у зазначеному розмірі.

В подальшому, 09 січня 2019 року, ПрАТ "УПСК" на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу.

01 жовтня 2020 року між ПрАТ "УПСК" та ФОП ОСОБА_1 укладено договір цесії №01/10/202 про відступлення права вимоги. Відповідно до додатку № 1 до цього договору до позивача перейшло право вимоги, зокрема щодо ОСОБА_2 за полісом АМ/6520679 від 20 вересня 2018 року.

Спірні правовідносини виникли з приводу реалізації позивачем права на пред`явлення регресної вимоги в порядку п. в ч.38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), яке належало ПрАТ "УПСК".

На переконання суду першої інстанції, вимоги позивача виникли із прав і обов`язків за суброгацією, проте з цим погодитись колегія суддів апеляційного суду не може.

Так, районний суд здійснив посилання на правовий висновок, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70).

Ця позиція вказує, що ст. 1191 ЦК України та стаття 38 Закону з одного боку, і ст. 993 ЦК України та стаття 27 Закону "Про страхування" з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Між тим, незважаючи на здійснення правильного посилання на такі правові висновки, суд попередньої інстанції дійшов хибного висновку про притаманність виниклих правовідносин суброгаційним.

Відносини між сторонами у справі всупереч висновкам суду першої інстанції регулюються правилами ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону, позаяк позивач, як правонаступник страховика винуватця ДТП, що здійснив страхову виплату потерпілій особі в порядку виконання правочину страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить покласти обов`язок із відшкодування цих грошових коштів на свого страхувальника, адже останній залишив місце пригоди.

Натомість відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто суброгоцією є перехід права вимоги від страхувальника (потерпілого) до свого страховика за договором майнового страхування.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Однак спірні правовідносини виникли не з договору майнового страхування, а договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому очевидно, що вимогу позивача пред`явлено саме в порядку регресу.

Як зазначалось, вимогу в цій справі пред`явлено особою (правонаступником страховика винуватця ДТП) про повернення виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Правовідносини, які полягали у виплаті страховиком відшкодування для потерпілої особи за завдану страхувальником шкоду припинились і через це виникла регресна вимога особи, яка здійснили ці виплати.

За регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається заново - з моменту виконання основного зобов`язання. Оскільки при суброгації нове зобов`язання щодо відшкодування шкоди не виникає, а лише відбувається заміна кредитора в існуючому зобов`язанні - до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, то перебіг позовної давності заново не починається (постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 910/2603/17 (провадження № 12-134гс18); Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від: 30 січня 2018 року у справі № 910/12500/17, 10 липня 2018 року у справі № 905/2970/16).

Отже, враховуючи, що 15 листопада 2021 року ФОП ОСОБА_1 пред`явлено регресний позов, а саме як страховиком до страхувальника за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то строк позовної давності не пропущено, адже виплату страхового відшкодування страховиком для потерпілої особи було здійснено 23 листопада 2021 року, тобто в межах трирічного строку.

Згідно зі ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (подія дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з пп. "в" п.38.1.1. ст.38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо, зокрема, він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Як видно з постанови Корецького районного суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року (справа №556/1532/18) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 1224, 124 КУпАП.

Після визначення ПрАТ "УПСК" розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП, 23 листопада 2021 року було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 5 711,66 грн.

Очевидно, що надані позивачем докази на підтвердження пошкоджень автомобіля, а також здійснення страхового відшкодування, спонукають до задоволення позову в повному обсязі.

При цьому саме відповідач повинен довести обставину невідповідності завданої шкоди реальним збиткам, зокрема, підготовити за своїм замовленням або на підставі ухвали суду про призначення експертизи, висновок автотехнічної експертизи, чи іншим чином спростувати вимоги позову.

Принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Тому, якщо позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Між тим, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували позовні вимоги ОСОБА_2 не надано.

Мотивом для прийняття нової постанови - про задоволення позову відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2022 року скасувати.

Задовольнити позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 5 711 (п`ять тисяч сімсот одинадцять) гривень 66 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ; РОКНПП: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РОКНПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків