Справа № 202/3835/21
Провадження № 2/202/352/2022
22 лютого 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В червні 2021 року ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якої позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 4 718,94 грн., інфляційні втрати у розмірі 1092,10 грн., 3 % річних у розмірі 849,76 грн., а всього 6 660,80 грн. та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . АТ «Наукове-виробниче об`єднання «Созидатель» надає співвласникам будинку послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, а також опалення та гарячого водопостачання. Позивач належним чином виконав перед ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо належного утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території, послуги з опалення, гарячого водопостачання надавались відповідачу належної якості та в повному обсязі, що підтверджується відсутністю надходження на адресу позивача актів-претензій від відповідача. Проте відповідач не здійснює оплати за отримані житлово-комунальні послуги, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період травень-грудень 2018 року в сумі 4 718,94 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку. Відсутність екземпляра у позивача письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Виходячи із цього, відповідач повинен відшкодувати суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 4 718,94 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 1 092,10 грн., а також три відсотки річних у розмірі 849,76 грн.
З метою захисту порушених прав та інтересів, позивач обрав судовий захист відновлення таких прав, що і зумовило звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2021 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 02 липня 2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року, у зв`язку із усуненням недоліків та отриманням відповіді про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, позовну заяву ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість через систему «Електронний суд» подала клопотання, відповідно до якого просила провести розгляд цивільної справи без її участі. Позовну заяву підтримала в повному обсязі та наполягала на її задоволенні.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням. Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надавав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
ПрАТ «НВО «Созидатель» є виконавцем комунальних послуг з управління будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 14-Б.
Між ПрАТ «НВО «Созидатель» та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .
На підтвердження наявності у позивача права вимоги за комунальні послуги надано копію договору про постачання електричної енергії № 018001 від 01 квітня 2011 року укладений між ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» та АТ закритого типу «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» (а.с. 27-36).
Між позивачем та відповідачами склалися відносини у сфері житлово-комунальних послуг, які регулюються положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до положень ст. ст. 156, 162 ЖК Української РСР, власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закону), колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.
Згідно ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Колективний споживач має право: 1) укладати договір про надання комунальної послуги відповідно до статуту в інтересах споживачів, об`єднаних таким колективним споживачем; 2) розірвати договір про надання комунальної послуги, укладений ним в інтересах споживачів, об`єднаних таким колективним споживачем, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання.
Відповідно до ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Пункт 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 5 Закону, із наступними змінами та доповненнями, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель», за надані житлово-комунальні послуги, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15.06.2018 року складає 4 718,94 грн.
Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок споживача послуг оплачувати такі у строки, встановлені договором або законом.
Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ч.2 ст. 32 Закону) (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначені повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у сфері регулювання і встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги (ст.ст. 5 - 7).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону, ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення тарифів щодо оплати побутових, комунальних та інших послуг, які надаються підприємствами і організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади, та погодження цих питань з підприємствами, установами й організаціями, які не належать до комунальної власності.
У Цивільному кодексі України (ст. 319) визначено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, інтересам суспільства.
Водночас, ч.1 ст. 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Статтями 20, 21 цього Закону (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Чинне цивільне законодавство передбачає принцип свободи договору (ст. 3 ЦК України).
ПрAT «НВО «Созидатель» не є монополістом на ринку комунальних послуг, а тому ціни (тарифи) на послуги, які воно надає не є регульованими і відповідно не потребує затвердження їх органом місцевого самоврядування.
Позивач, як і інші співвласники багатоквартирного будинку, можуть в будь-який час обрати іншого виконавця комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води та укласти з ним відповідні договори, розірвавши договори з ПрAT «НВО «Созидатель».
Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.
Згідно зазначених норм закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.
Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво не допускається.
У разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.
Враховуючи, що відповідач є споживачем послуг, які надає йому позивач, за які в повному обсязі він не розрахувався, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої відповідачем не спростовано, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території та послуги з опалення та гарячого водопостачання складає 4 718,94 грн.
Вирішуючи заявлені вимоги щодо стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання по сплаті послуг по утриманню будинку, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати - 1 092,10 грн., три відсотки річних - 849,76 грн.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ПрАТ «НВО «Созидатель» підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», ст.ст. 204,205,509, 525,526,527,625 ЦК України, ст.ст.156,162 ЖК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.П. Слюсар