ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2459/22 Справа № 214/1262/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/1262/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року, яке ухвалене суддею Ткаченком А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 29 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР» (надалі - ТОВ «Житлосервіс-КР»), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист прав споживачів, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ «Житлосервіс-КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист прав споживачів, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У червні 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із позовною заявою до ТОВ «Житлосервіс-КР», треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про захист прав споживачів, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У травні 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із зміненою позовною заявою до ТОВ «Житлосервіс-КР», треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про захист прав споживачів шляхом, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, позивачами заявлено клопотання про залучення третіх осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до участі у справі у якості співвідповідачів.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року змінену позовну заяву прийнято до провадження та залучено до участі у справі у якості співвідповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є співвласниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають та зареєстровані у квартирі НОМЕР_3 , яка знаходиться поверхом вище.

Відповідач ТОВ «Житлосервіс-КР» надає послуги щодо утримання будинку АДРЕСА_2

У 2017 році квартиру позивачів почало заливати дощовою та талою водою зверху, зі сторони зовнішньої стіни та балкону квартири НОМЕР_3 . Через це відклеїлись шпалери над дверима балкону у залі, на стінах відпала штукатурка, та з`явилися сліди затікання, двері балкону розбухли та не зачиняються, через що у квартирі взимку дуже холодно.

Квартирі позивачів спричинена шкода, яка, за оцінкою експерта, складає 13 914,00 грн.

Позивачі на протязі 2017-2018 років неодноразово звертались до ТОВ «Житлосервіс-КР» з приводу усунення наслідків затоплення, відповідач вказував, що необхідні роботи включені у план та будуть виконані.

Протягом усього часу затікання квартири, позивачі зазнають моральних страждань, адже постійно спостерігають пошкодження у своїй квартирі, нічого не можуть зробити аби припинити порушення їх права на повагу до житла, відтак їх нормальне життя порушується внаслідок бездіяльності відповідачів, які не усувають причини затоплення. При цьому, позивачі нічим завадити цьому не можуть, окрім як звернутися до суду та зобов`язати відповідачів здійснити необхідний ремонт.

Просили суд: стягнути з відповідачів ТОВ «Житлосервіс-КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_1 13 914 грн. відшкодування матеріальної шкоди; зобов`язати відповідача ТОВ «Житлосервіс-КР» усунути недоліки покрівлі будинку НОМЕР_1 над квартирою НОМЕР_3 , а саме виконати вимоги п. 10.1. ДБН В-2.6-220/2017 (змонтувати систему водовідведення), а також усунути дрібні пошкодження покрівлі, тобто унеможливити стікання атмосферних опадів з частини площини покрівлі будинку НОМЕР_1 над квартирою НОМЕР_3 у більшому обсязі на балконну плиту квартири НОМЕР_3 , що сприяє більшому негативному впливу води та прискорює руйнацію матеріалу плити; зобов`язати відповідачів ТОВ «Житлосервіс-КР», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 привести балкон квартири НОМЕР_3 в стан, який не буде дозволяти проникненню вологи у квартиру позивачів; стягнути з відповідачів ТОВ «Житлосевріс-КР», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 4723,00 грн. моральної шкоди кожному.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Якименко С.Г., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду, обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Просить відшкодувати позивачам витрати на правничу допомогу у судах першої та другої інстанції та прийняти до уваги, що докази таких витрат будуть надані після оголошення рішення по даній апеляційній скарзі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо того, що Акт від 15.02.2018 року не може бути належним доказом у справі, адже ним зафіксовано залиття квартири позивачів та він був наданий суду відповідачем ТОВ «Житлосервіс-КР» на підтвердження того, що за шкоду несуть відповідальність саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Зазначає, що формальні порушення працівниками ТОВ «Житлосервіс-КР», допущені при складані Акту, не можуть бути підставою для посилення позиції самого правопорушника у спорі та вочевидь не є підставою для визнання письмового доказу неналежним. Також, вказує й на те, що судом не було враховано інших належних доказів щодо факту та причин затоплення квартири позивачів - висновку експерта, пояснення експерта та відповідачів, які не заперечували факт затоплення, а також фототаблиці.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, ТОВ «Житлосервіс-КР»зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зважаючи на те, що позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не оскаржили рішення суду в апеляційному порядку, а позивач ОСОБА_1 не уповноважений діяти від їх імені, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Житлосервіс-КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення на користь позивача ОСОБА_1 13 914 грн. матеріальної шкоди та 4 723,00 грн. моральної шкоди, а також зобов`язання відповідача ТОВ «Житлосервіс-КР» усунути недоліки покрівлі будинку НОМЕР_2 над квартирою НОМЕР_3 , а саме виконати вимоги п. 10.1. ДБН В-2.6-220/2017 (змонтувати систему водовідведення), усунути дрібні пошкодження покрівлі, тобто унеможливити стікання атмосферних опадів з частини площини покрівлі будинку НОМЕР_2 над квартирою НОМЕР_3 у більшому обсязі на балконну плиту квартири НОМЕР_3 , що сприяє більшому негативному впливу води та прискорює руйнацію матеріалу плити, та зобов`язання відповідачів ТОВ «Житлосервіс-КР», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 привести балкон квартири НОМЕР_3 в стан, який не буде дозволяти проникненню вологи у квартиру АДРЕСА_1 , адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Якименка С.Г., позивачку ОСОБА_2 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просилити її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_5 , а відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідно до Акту від 15.02.2018 року, складеного майстром дільниці №5/24 ОСОБА_8 та сл. сантехніком дільниці 5/24 ОСОБА_9 , затвердженого начальником дільниці №5 ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» Левченко Н.А., за наслідками якого було проведено огляд стану балкону в кв. АДРЕСА_1 , встановлено, що будинок АДРЕСА_2 4-х поверховий, квартира НОМЕР_4 розташована на 3-му поверсі. Під час огляду квартири виявлено: в кімнаті на стелі та стінах маються сліди затікання, які утворилися після дощу та таяння снігу. При огляді балкону з вищерозташованої квартири НОМЕР_3 виявлено: відсутній козирок балкону, під час дощу та таяння снігу ймовірно відбулося руйнування стяжки в місці примикання бетонної плити балкону до стіни. Мешканцю кв. НОМЕР_3 було роз`яснено про необхідність виконання власними силами оновлення цементної стяжки (т.1 а.с.175).

Акт від 15.02.2018 року про підтвердження факту залиття квартири АДРЕСА_1 визнано судом неналежним доказом, оскільки він не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, оскільки складений без присутності зацікавлених осіб винної особи - власників/мешканців квартири АДРЕСА_6 , а висновок щодо причин залиття зроблений візуально, без належного обстеження балкону квартири АДРЕСА_6 . В акті відсутні інші необхідні для такого документа реквізити: не зазначено прізвище, ім`я, по батькові власників квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_6 . Крім того, зазначена у акті причина залиття, а саме відсутність козирка балкону в квартирі НОМЕР_3 , внаслідок чого під час дощу та танення снігу ймовірно відбулося руйнування стяжки в місцях примикання бетонної плити балкона до стіни та винна особа не можуть вважатися достовірними, оскільки жодних доказів того, що члени комісії, які складали акт, наділені повноваженнями встановлювати причини залиття та робити висновки про руйнацію стяжки в місцях примикання бетонної плити балкону до стіни квартири АДРЕСА_6 .

Висновком експерта Ткаленко О.М. №70/19 від 29 січня 2020 року, складеним за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, встановлено, що технічною причиною пошкоджень, які виникли внаслідок залиття в приміщеннях квартири НОМЕР_4 , є проникнення води крізь огороджувальні конструкції зверху. Розмір завданої матеріальної шкоди унаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_1 складає 13 914,39 грн. з ПДВ.

За візуальним оглядом частини покрівлі будинку №14 над квартирою НОМЕР_3 встановлено що:

за п. 10.1 ДБН В.2.6-220:2017 дахи з зовнішнім водостоком слід застосовувати з організованим водовідведенням при висоті карнизу будинку (від планувальної відмітки землі) до 18м для житлових будинків;

покрівля будинку АДРЕСА_2 плоска, суміщена з перекриттям, рулонна, з зовнішнім водостоком з неорганізованим водовідведенням - над квартирою НОМЕР_3 відсутня ринва (жолоб, водозбірний лоток) та відсутні водостічні труби для приймання опадів з покрівлі. Відсутність ринви над квартирою НОМЕР_3 вказує на те, що атмосферні опади з частини площини покрівлі будинку стікають у більшому обсязі на балконну плиту квартири НОМЕР_3 ніж при наявності ринви, і як наслідок більша кількості вологи на конструкції сприяє більшому негативному впливу дії води та прискорює руйнацію матеріалу плити;

на покрівлі над квартирою НОМЕР_3 наявні дрібні пошкодження рулонного покрівельного матеріалу;

частина покрівлі над квартирою НОМЕР_3 має карнизний капельник з тонколистового металу - це спеціальні металеві покрівельні планки, які мають загини. Так, карнизні капельники несуть функцію безпечного відведення води (дощової, талої, роси) з даху, тим самим захищаючи торці на карнизах даху від намокання. При наявності водостічної системи, карнизні капельники слугують направляючими по яких вода потрапляє в ринву. Карнизний капельник має отвори від корозії металу.

Основні конструктивні елементи балкону квартири АДРЕСА_6 відповідають проектним рішенням, окрім пошкодженої металевої огорожі, яка деформована внаслідок падіння дерева та потребує ремонту або заміни. Поточного ремонту потребує стик стіни з плитою, особливо в місці дверного блоку. Також ремонту потребує стяжка балконної плити, яка можливо пошкоджена під плиткою, оскільки покриття не щільне, наявні тріщини та руйнування плиток, вимивання розчину між швами.

З урахуванням наявних пошкоджень балкону квартири АДРЕСА_6 , протікання рідини від атмосферних опадів до квартири НОМЕР_4 цього ж будинку можливе (т. 1 а.с. 183 - 216).

Відповідно до технічного паспорту на будинок АДРЕСА_2 козирок балкону відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не передбачений проектом будинку (т.2 а.с.226-229).

Відповідно до заяви від 26.05.2020 року відповідач ОСОБА_7 звертався до ТОВ «Житлосервіс-КР» з проханням зробити ремонт покрівлі, так як після дощу біжить вода потоком (т.2 а.с. 88).

Станом на 16.07.2020 року роботи з поточного ремонту покрівлі над квартирою НОМЕР_3 виконано, що підтверджується актом виконаних робіт від 16.07.2020 року, який підписано мешканцем кв. НОМЕР_3 - відповідачем ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 119).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Житлосервіс-КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення на користь позивача ОСОБА_1 13 914 грн. матеріальної шкоди та 4 723,00 грн. моральної шкоди, а також зобов`язання відповідача ТОВ «Житлосервіс-КР» усунути недоліки покрівлі будинку НОМЕР_2 над квартирою НОМЕР_3 , а саме виконати вимоги п. 10.1. ДБН В-2.6-220/2017 (змонтувати систему водовідведення), усунути дрібні пошкодження покрівлі, тобто унеможливити стікання атмосферних опадів з частини площини покрівлі будинку НОМЕР_2 над квартирою НОМЕР_3 у більшому обсязі на балконну плиту квартири НОМЕР_3 , що сприяє більшому негативному впливу води та прискорює руйнацію матеріалу плити, та зобов`язання відповідачів ТОВ «Житлосервіс-КР», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 привести балкон квартири НОМЕР_3 в стан, який не буде дозволяти проникненню вологи у квартиру АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необгрунтованості.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення, у вказаній частині, не відповідає.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до Акту від 15.02.2018 року, складеного майстром дільниці №5/24 ОСОБА_8 та сл. сантехніком дільниці 5/24 ОСОБА_9 , затвердженого начальником дільниці №5 ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» Левченко Н.А., за наслідками якого було проведено огляд стану балкону в кв. АДРЕСА_1 , та яким встановлено, що будинок АДРЕСА_2 4-х поверховий, квартира НОМЕР_4 розташована на 3-му поверсі. Під час огляду квартири виявлено: в кімнаті на стелі та стінах маються сліди затікання, які утворилися після дощу та таяння снігу. При огляді балкону з вищерозташованої квартири НОМЕР_3 виявлено: відсутній козирок балкону, під час дощу та таяння снігу ймовірно відбулося руйнування стяжки в місці примикання бетонної плити балкону до стіни. Мешканцю кв. НОМЕР_3 було роз`яснено про необхідність виконання власними силами оновлення цементної стяжки (т.1 а.с.175).

Зазначений Акт є належним та допустим доказом у справі, який підтверджує факт затоплення квартири НОМЕР_4 , співвласником якої є позивач ОСОБА_1 .

Висновком експерта Ткаленко О.М. №70/19 від 29 січня 2020 року, складеним за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, встановлено, що технічною причиною пошкоджень, які виникли внаслідок залиття в приміщеннях квартири НОМЕР_4 , є проникнення води крізь огороджувальні конструкції зверху. З урахуванням наявних пошкоджень балкону квартири АДРЕСА_6 , протікання рідини від атмосферних опадів до квартири НОМЕР_4 цього ж будинку можливе (т. 2 а.с. 183 - 216).

Відповідно до заяви від 26.05.2020 року відповідач ОСОБА_7 звертався до ТОВ «Житлосервіс-КР» з проханням зробити ремонт покрівлі, так як після дощу біжить вода потоком (т.2 а.с. 88).

Станом на 16.07.2020 року роботи з поточного ремонту покрівлі над квартирою НОМЕР_3 виконано, що підтверджується актом виконаних робіт від 16.07.2020 року, який підписано мешканцем кв. НОМЕР_3 - відповідачем ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 119).

Отже, станом на час затоплення квартири АДРЕСА_1 , покрівля над квартирою НОМЕР_3 у цьому ж будинку, яка розташована над квартирою позивачів, перебувала в аварійному стані та потребувала ремонту, що й стало причиною затоплення квартири НОМЕР_4 , й доказів протилежного суду не надано.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 1,7,8,9 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини та ін.

Згідно з п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» як споживач комунальних послуг та як власник житла, має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна); на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг тощо.

У відповідності до статтей 176, 178 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ №45 від 24.01.2006 р., п. 1.2.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 р. №150, Правил утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76 власник будинку здійснює ремонт даху. Власник житлового будинку (балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа) несе відповідальність перед власником квартири в разі незадовільного утримання будинку або ненадання в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що затоплення квартири АДРЕСА_1 сталося внаслідок проникнення води крізь огороджувальні конструкції зверху, що підтверджується Висновком експерта Ткаленко О.М. №70/19 від 29 січня 2020 року, тобто з вини ТОВ «Житлосервіс-КР», який повинен утримувати в належному технічному стані житловий будинок і проводити його поточний ремонт, забезпечувати технічне обслуговування, належний стан даху будинку, тому повинен нести відповідальність за спричинення шкоди власникові квартири у будинку.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України відповідачем ТОВ «Житлосервіс-КР» не надано належних та достовірних доказів на підтвердження того, що шкоду позивачу завдано не з його вини.

Доводи ж позивача ОСОБА_1 про те, що пошкодження його квартири сталося, у тому числі, й з вини власників квартири АДРЕСА_6 - відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 колегією суддів не приймаються, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами, адже, як вірно зазначив суд першої інстанції, згідно Технічного паспорту на будинок АДРЕСА_2 козирок балкону відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не передбачений проектом будинку (т.2 а.с.226-229), а доказів щодо наявності причинного зв`язку між пошкодженнями балкону квартири АДРЕСА_6 та затопленням квартири позивачів суду не надано.

За таких обставин, саме на відповідача ТОВ «Житлосервіс-КР» покладається обов`язок з відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_1 .

Згідно частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як слідує з Висновку експерта №70/19 від 29 січня 2020 року розмір завданої матеріальної шкоди унаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_1 складає 13 914,39 грн. з ПДВ.

При цьому, відповідачем ТОВ «Житлосервіс-КР», як в суді першої інстанції, та і в суді апеляційної інстанції, не ставилось питання про призначення судової експертизи щодо визначення розміру збитків, а колегія суддів приймає, як належний та допустимий доказ Висновок експерта №70/19 від 29 січня 2020 року щодо вартості завданих збитків внаслідок залиття квартири, який не спростовано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ТОВ «Житлосервіс-КР» матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, у розмірі 13 914,00 грн.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи наведені обставини та беручи до уваги, що внаслідок пошкодження майна позивача, порушився його звичний життєвий уклад, він був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, внаслідок чого переносив душевні та моральні страждання, колегія судді дійшла висновку, що, в даних обставинах, з урахуванням принципів розумності і справедливості, визначений позивачем розмір моральної шкоди в 4 723,00 гривень справедливим у даній ситуації та підлягає стягненню на його користь з відповідача ТОВ «Житлосервіс-КР».

Разом з тим, необхідно зазначити, що за положенням ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

У статті 16 ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Як встановлено колегією суддів, позивачами ставиться питання про відновлення їх порушеного права, шляхом зобов`язання відповідачів привести балкон квартири АДРЕСА_6 в стан, який не буде дозволяти проникненню вологи у квартиру АДРЕСА_1 .

Тобто, заявлені позовні вимоги, у випадку їх задоволення, не можуть бути виконані, оскільки позивачами взагалі не зазначено, які констурктивні зміни або ж ремонтні роботи необхідно провести на балконі квартири АДРЕСА_6 для забезпечення належного функціонування балкону їх квартири, яка розташована поверхом вище.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачами обрано неналежний спосіб порушеного права, у зв`язку з чим, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зобов`язання привести балкон квартири АДРЕСА_6 в стан, який не буде дозволяти проникненню вологи у квартиру АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає за необхідне змінити мотиви відмови у задоволенні цих позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Житлосервіс -КР» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог, та зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позовних ОСОБА_1 до ТОВ «Житлосервіс -КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зобов`язання привести балкон квартири АДРЕСА_6 в стан, який не буде дозволяти проникненню вологи у квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, - задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 13 914 гривень 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 4 723 гривень 00 копійок.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позовних ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зобов`язання привести балкон квартири АДРЕСА_6 в стан, який не буде дозволяти проникненню вологи у квартиру АДРЕСА_1 , виклавши їх у редакції цієї постанови.

В іншій, оскаржуваній частині, рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 березня 2022 року.

Головуючий:

Судді: