П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Цебрика Любомира Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 листопада 2021 року (у складі судді Деметрадзе Т.Р.) про відмову у відкритті провадження за заявою адвоката Цебрика Любомира Васильовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2021 р. звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його батьком.

На обґрунтування указав, що його батьками є ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , вони тривалий час проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, у його свідоцтві про народження прізвище його батька не зазначено і замість прізвища батька вказано прізвище матері - ОСОБА_6 .

Указує, що його мати не була ні з ким у шлюбі, крім як із його батьком, який його виростив і завжди називав своїм сином.

Помилка у свідоцтві про народження заявника перешкоджає йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за своїм батьком і отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 листопада 2021 р. у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин було відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно встановив наявність спору про право.

Також суд незаконно вважав, що перешкодою у відкритті провадження у справі є те, що встановлення факту родинних відносин впливає на спадкові права та обов`язки інших спадкоємців.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Суд дійшов висновку, що із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин убачається спір про право.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його відповідність нормам процесуального права.

Так, установлено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і це підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.7). Батьком заявника вказаний - ОСОБА_7 , а мамою - ОСОБА_5

ОСОБА_4 (той, кого заявник вважає своїм батьком) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8). Мама заявника - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Заявник указує, що його батьки перебували у шлюбі, однак у підтвердження цього надає копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , відповідно до якого 11 січня 2014 р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , проте вказані особи та надана копія свідоцтва про шлюб не мають жодного відношення до встановлення перебування батьків заявника в шлюбі.

Із довідки, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, видно, що на момент смерті гр. ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у житловому приміщенні був зареєстрований сам ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

За приписами ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Із матеріалів справи чітко вбачається, що на момент народження заявника його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі і відповідно запис про батька проводився зі слів матері.

Відтак, із контексту спірних правовідносин і норм матеріального права, що регулюють ці правовідносини, випливає, що належним способом захисту прав заявника буде все таки звернення до суду з позовом про визнання батьківства гр. ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 , а не звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Крім того, суд першої інстанції правильно зауважив, що з огляду на характер спірних правовідносин, встановлення факту батьківства ОСОБА_1 потрібно для того, щоб спадкувати після смерті гр. ОСОБА_4 , проте в останнього можуть бути інші спадкоємців, які також за законом або заповітом можуть претендувати на майно померлого, відтак очевидно, що в цьому випадку є спір про право і такі питання у порядку окремого провадження розглядатися не можуть.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на неправильному розумінні норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

У зв`язку з наведеними обставинами апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України, для скасування судового рішення.

Законодавцем передбачено, інший, більший ефективний спосіб захисту прав у таких правовідносин і заявник може ним скористатися, подавши позов про визнання батьківства.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу адвоката Цебрика Любомира Васильовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 листопада 2021 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4. Повне судове рішення складено 10 березня 2022 р.

Судді: