Справа № 373/325/22
Номер провадження 2-н/373/48/22
УХВАЛА

15 березня 2022 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Опанасюк І.О., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду із заявою і просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1986,44 гривень та судових витрат в розмірі 248,10 гривень.

Вивчивши дану заяву та додані до неї документи в якості доказів, суд встановив, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.2 та п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги.

Так, зазначена заява про видачу судового наказу підписана представником Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ", ОСОБА_2 і до заяви додано копію довіреності.

Поряд з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Так, довіреність від імені Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ" видана головою правління Дроновим Д.С., що діє на підставі Статуту, про що зазначено у вказаній довіреності. Проте, витягу із вказаного Статуту, чи будь-яких інших документів, що підтверджують повноваження Дронова Д.С., як Голови правління, в тому числі, на підтвердження його повноважень на видачу довіреності від імені товариства, до суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Поняття «самопредставництво» не є тотожним з поняттям «представництво за довіреністю».

Верховний Суд (справа №260/988/18) пояснив це наступним чином: представництво юридичної особи виражається через доручення та видачу довіреності на вчинення дій, тоді як для самопредставництва необхідні лише внутрішні документи юридичної особи (положення, трудовий договір тощо). Головна відмінність полягає у тому, хто і на підставі якого документа здійснює представництво: у випадку самопредставництва це залучення особи, яка має безпосереднє відношення до підприємства, а її повноваження вже передбачені у внутрішніх документах. Що ж до представництва, то це залучення будь-якої третьої особи, що супроводжується формуванням нового документа - довіреності.

Так, самопредставництво надає юридичній особі можливість представляти свої інтереси внутрішнім працівникам без залучення сторонніх адвокатів та радників. Більше того, для самопредставництва достатньо лише 2 документів: документ, що передбачає повноваження особи, яка займає певну посаду, представляти інтереси юридичної особи без довіреності, та документ на підтвердження того, що уповноважена особа займає відповідну посаду.

Тобто, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності)

Представлення інтересів органу (установи, підприємства) в судах за дорученням керівництва виключають можливість представництва інтересів цього органу на підставі такого Положення в порядку самопредставництва, що повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.07.2020 у справі №9901/39/20, оскільки для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідне чітке визначення її права діяти без додаткового уповноваження.

Дана заява підписана особою, яка зазначена як «представник».

Цивільний процесуальний представник - це особа, яка здійснює процесуальні дії від імені та в інтересах довірителя.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ( далі - Закон) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (частина перша статті 6 Закону).

Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Наведене дає підстави дійти висновку, що юридичну особу може представляти в цивільному процесі представник - адвокат, або юридична особа може реалізувати своє право на звернення до суду шляхом самопредставництва.

Так дана заява підписана «представником заявника», якого не зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як особу яка може звертатись до суду із позовом для забезпечення самопредставництва юридичної особи, а доказів, що особа, яка визначена в довіреності є адвокатом й відповідно може здійснювати представництво юридичної особи в цивільному процесі - суду не надано.

Таким чином заяву підписано особою, посадове становище та повноваження якої не підтверджено відповідними документами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Керуючисьп.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про видачу судового наказу за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду. У разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СУДДЯ І.О. ОПАНАСЮК