Справа № 526/2060/21
Провадження № 2/526/48/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

15 березня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря - Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності та визнання права власності ,

встановив:

27 серпня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності та визнання права власності, вказуючи, що 21.10.2006 року вона з відповідачем уклали шлюб, від якого мають двох спільних дітей. Рішенням суду від 14.06.2011 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування в шлюбі, за спільні кошти ними було придбано житловий будинок в с.Сари. Договір купівлі-продажу було укладено на ім`я ОСОБА_2 . Оскільки, відповідач вважає, що будинок належить повністю йому, тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

31 серпня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 14.02.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим за зареєстрованим мсісцем проживання, про що свідчить поштове повідомлення.

Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 21.10.2006 року зареєстрували шлюб, який рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 14.06.2011 року було розірвано.

Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Гадяцької міської ради від 03.08.2021 року №1464 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно копії договору купівлі - продажу житлового будинку від 27.06.2008 року ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_2 прийняв у власність житловий будинок за АДРЕСА_1 за 8000 грн.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі наданих доказів суд встановив, що спірне майно було придбано сторонами під час їх перебування в шлюбі.

Керуючись ст. ст. 110,112,113 Сімейного кодексуУкраїни, ст. ст.10,12,95,263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності та визнання права власності задовольнити.

Визначити ідеальні частки у праві спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 по Ѕ частині за кожною особою.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на Ѕ ідеальну частину домоволодіння АДРЕСА_1 , залишити майно у спільній частковій власності.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 сплачену нею суму судового збору в розмірі 908,00 грн.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Гадяцький районний суд Полтавської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15.03.2022 року.

Суддя: С. А. Киричок