Дата документу 15.03.2022 Справа № 333/4111/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 333/4111/20

Провадження №22-ц/807/645/22

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року, в складі судді Дмитрієвої М.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ТОВ «КК «Мрія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, який востаннє було уточнено у квітні 2021 року.

В обґрунтування позову, з урахування уточнених вимог, зазначено, що 06 вересня 2017 року між співвласниками будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та ТОВ «КК «Мрія» було укладено договір № К-297 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01 вересня 2017 року за № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким ТОВ «КК «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжя за об`єктом конкурсу. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01 листопада 2017 року.

В силу приписів п. 6 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору.

Сторони вищевказаного договору погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на першому поверсі будинку у розмірі 5,86 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60, 27 кв.м.

Таким чином, розмір щомісячної плати за послуги з управління будинком (пропорційно до площі об`єкту нерухомості) складають = 60, 27 кв.м х 5,86 грн. = 353, 18 грн.

Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку відповідача до якості отриманих послуг. Відповідач зі свого боку зобов`язання з оплати отриманих послуг не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2017 року по лютий 2021 року у розмірі 10 086, 95 грн.

Ураховуючи викладене, ТОВ «КК «Мрія» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 за період з листопада 2017 року по лютий 2021 року у розмірі 10 086, 95 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КК «Мрія» заборгованість за житлово - комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 за період з листопада 2017 року по лютий 2021 року у розмірі 9 347, 47 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КК «Мрія» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 752, 37 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати безпідставним нарахування ОСОБА_1 плати за утримання будинку і прибудинкової території в умовах відсутності сформованого виконавцем послуг і погодженого з органом місцевого самоврядування тарифу згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 560 та новою редакцією Порядку, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вона не задоволена якістю надання послуг і прийняла рішення про запрошення представника позивача для сумісного санітарно-технічного огляду фактичного стану їхнього будинку, складання актів-претензій. На вказане запрошення представник ТОВ «КК «Мрія» не з`явився, тому мешканці будинку оформили свої претензії в акті від 25.02.2021 відповідно до вимог законодавства, який направили позивачу. Проте, «ТОВ КК «Мрія» не здійснило перерахунок вартості послуг в бік зменшення. Крім того, в Комунарському районному суді м. Запоріжжя розглядається справа № 333/3315/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «КК «Мрія» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії.

Від ТОВ «КК «Мрія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без змін, а рішення суду - без задоволення, вважає доводи апеляційної скарги надуманими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що відсутність актів приймання-передачі виконаних робіт, підписаних мешканцями будинку, не свідчить про невиконання Управителем своїх обов`язків, оскільки ні законодавством, ні Договором не передбачено складання вказаних актів. Розрахунок заборгованості відповідача здійснено відповідно до умов укладеного Договору, який є чинним, з урахування призначеної ОСОБА_1 субсидії. Звертає увагу, на те, що акт-претензія, який долучений до апеляційної скарги не відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та справи, що виникають з трудових правовідносин.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи зазначене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що відповідач, якій належить на праві власності квартира, до якої позивачем надаються житлово-комунальні послуги, належним чином свої зобов`язання щодо оплати вказаних послуг не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 210131603 від 26 травня 2020 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-1220, виданого 19 жовтня 2010 року Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою (а.с. 11).

06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було укладено договір № К-297 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - Договір) (а.с. 6-8).

Відповідно до п.1 Договору Управитель ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язався надавати Замовнику послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, орендарів, наймачів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом.

Договір набрав чинності з моменту його підписання і діє до 05.09.2018 р ( п. 18 Договору).

Відповідно до п. 6 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Матеріали справи не містять доказів такої відмови, у зв`язку з чим договір на теперішній час є чинним.

За змістом статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких, обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1); без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості (п. 2); на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг (п. 4); на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості (п. 5); складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт (п. 9).

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг (п. 1); у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг (п. 5); за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку (п. 7); щороку звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження (п. 10).

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

В той же час, управитель багатоквартирного будинку має право вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надані послуги в порядку і строки, встановлені законом та/або договором (ч. 3 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтею 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:

1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;

2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Як вбачається з договору № К-297 від 06 вересня 2017 року управителем житлового будинку АДРЕСА_1 є ТОВ «Керуюча компанія «Мрія».

Відповідно до п.5 Договору сторони погодили, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі: 5,86 грн. на місяць за 1 кв. м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного із співвласників, у тому числі: за утримання та інші складові послуги - 5,33 грн. за 1 кв.м., винагорода управителю 0,53 грн. за 1 кв.м. Для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах: 5,86 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного із співвласників.

Отже, вартість послуги з управління будинком АДРЕСА_1 для власника квартири АДРЕСА_4 загальною площею 60,27 м.кв. у вказаному будинку за місяць дорівнює 353,18 грн. (60,27*5,86) щомісячно.

Згідно з уточненим розрахунком, наданим позивачем, заборгованість ОСОБА_1 з надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за період з 01 листопада 2017 року по 28 лютого 2021 року становить 10086, 95 грн. (а.с. 99-100).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги в розмірі 9 347, 47 грн., виходив з того, що позивачем при розрахунку заборгованості не враховано розмір субсидії, яка надана ОСОБА_1 , у сумі 739, 48 грн.

Отже, судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 з надання послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01 листопада 2017 року по 28 лютого 2021 року становить 9 347, 47 грн.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ст. 612 ч. 1 ЦК України.

За приписами ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучено акт-претензію від 25 лютого 2021 року щодо ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 за період з грудня 2017 року по 25 лютого 2021 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що вказаний акт складений більш, ніж через пів року після звернення позивачем до суду з цим позовом.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 з листопада 2017 року до звернення ТОВ «КК «Мрія» до суду з цим позовом, мала претензії до відповідача щодо якості наданих послуг з управління багатоквартирним будинком, їх ненадання або надання не в повному обсязі, викликала управителя для перевірки якості наданих послуг.

Отже, належні та допустимі докази того, що відповідач була незадоволена наданими позивачем послугами до початку розгляду цієї справи в суді відсутні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що акт-претензія від 25 лютого 2021 року, долучений до апеляційної скарги не був предметом розгляду в суді першої інстанції, оскільки не був наданий відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «КК «Мрія» був повернутий судом та в цій справі не розглядався.

Статтею 367 ЦПК України, визначено межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною 8 статті 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Також передбачено частиною 9 зазначеної статті, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Пунктами 2, 4 ч.2 ст. 43 ЦПК України встановлено зобов`язання учасників справи щодо сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надання усіх наявних у них доказів в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховуючи докази.

Отже, ОСОБА_1 на власний розсуд розпорядилась своїми правами, не надавши акт-претензію від 25 лютого 2021 року до суду першої інстанції, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання доказів після розгляду справи у суді першої інстанції порушує принципи змагальності та диспозитивності сторін,

Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку - позивача).

Таким чином, з урахуванням вказаних вимог статті 83 ЦПК України та статті 367 ЦПК України, колегія суддів не приймає, як доказ, поданий апеляційному суду акт-претензію від 25 лютого 2021 року, оскільки відповідачем не зазначено обставин неможливості подання вказаного доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Управитель веде окремий облік доходів і витрат (облікову карту) щодо кожного багатоквартирного будинку, який перебуває в його управлінні, та забезпечує співвласникам багатоквартирного будинку вільний доступ до цієї інформації щодо їхнього будинку в порядку, передбаченому договором.

Отже, наданий ТОВ «КК «Мрія» доказ - карта фактичної собівартості витрат з управління будинком є належним доказом надання послуги з управління будинком за спірний період, не спростований відповідачем, що є її обов`язком в розумінні положень статті 12 ЦПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про доведеність невиконання ОСОБА_1 обов`язків щодо своєчасної сплати внесків за утримання будинку.

За період з 01 листопада 2017 року по 28 лютого 2021 року утворилась заборгованість в сумі 9 347, 47 грн.

Відповідачем розрахунок ТОВ «КК «Мрія» не спростований, власний розрахунок не наданий.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, ОСОБА_1 , зазначаючи про факт не отримання нею послуг з управління багатоквартирним будинком не надала належних та допустимих доказів звернення з актами претензіями до позивача про неотримання споживчих послуг, або отримання таких послуг неналежної якості.

Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про те, що позивачем у справі не доведено факт надання відповідачу послуг та виконання відповідних робіт - є безпідставними.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, вважає, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи.

Інших належних, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи по суті позовних вимог були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції по суті позовних вимог - без змін.

Проте, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Судом першої інстанції не з`ясовано, чи звільнена ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В матеріалах справи міститься копія довідки від 20.05.2003 № 051116, згідно якої ОСОБА_1 є інвалідом І групи безстроково (а.с. 168).

Таким чином, ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи вимоги пропорційності та часткове задоволення позову в розмірі 9 347, 47 грн., необхідно компенсувати ТОВ «КК «Мрія» за рахунок держави судовий збір в розмірі 1 752, 37 грн., сплачений за подання позовної заяви.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору необхідно скасувати та прийняти постанову, якою компенсувати ТОВ «КК «Мрія» за рахунок держави судовий збір в розмірі 1 752, 37 грн., сплачений за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року в частині вирішення позовних вимог залишити без змін.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 рокув частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» судового збору скасувати та прийняти в цій частині постанову, якою компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» судовий збір в розмірі 1 752, 37 грн., сплачений за подання позовної заяви, за рахунок державиу порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 15 березня 2022 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова