Справа №339/49/22
У Х В А Л А

17.03.2022 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки існує формально.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не складається через розходження поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого вони віддалилися, стали чужими людьми, немає спільних інтересів та не проживають разом. Відповідач має до неї безпідставні претензії та вимоги, докоряє у невиконанні побутових обов`язків, провокує конфлікти та сварки в присутності дитини. Тому вона не має наміру перебувати у шлюбі та травмувати дитину, наполягає на розірванні шлюбу та просить не надавати термін для примирення.

03 березня 2022 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій просить надати термін для примирення на шість місяців, оскільки вважає, що сім`ю можна зберегти, адже у них є малолітня дитина, якій потрібна повноцінна сім`я, тобто батько та мати.

Просить розгляд даної заяви проводити у його відсутності (а.с.21). Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому його неявка не є перешкодою для проведення судового розгляду без його участі.

Суд, заслухавш вступне слово позивача, вивчивши позовну заяву, матеріали справи та заяву про надання терміну для примирення, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2016 року та є батьками дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4,7).

Згідно зі ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як зазначено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Розірвання шлюбу є крайнім заходом, і може мати місце лише у випадку, коли суд прийде до висновку про безповоротну втрату можливості збереження шлюбу.

Спір в даному випадку стосується особистих взаємин подружжя. Вирішення спору безпосередньо залежить від волевиявлення сторін щодо збереження чи припинення подружніх відносин.

Враховуючи, що відповідач бажає зберегти сім"ю, усвідомивши свої дії та ризики втрати сім"ї, суд вважає необхідним надати сторонам строк для примирення.

Заперечення позивача проти примирення не може бути перешкодою для його встановлення, оскільки судом встановлено, що відповідач бажає примиритися і він має право прийняти міри для примирення, враховуючи час проживання сторін в шлюбі, як подружжя, їх вік, наявність у них малолітньої дитини, проживання в одній квартирі, що не виключає можливості відновлення шлюбних стосунків між ними.

Визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, суд вважає, що для вжиття заходів для примирення буде достатнім надання сторонам 1 місяць для примирення, щоб вони змогли остаточно визначитись щодо подальшого проживання однією сім"єю.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

На підставі наведеного, ст.111 СК України, керуючись ст. 251, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку на примирення задоволити частково.

Надати сторонам по справі термін на примирення строком на один місяць.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на час примирення зупинити.

Ухвала в частині надання терміну для примирення оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині зупинення провадження подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О.С.Головенко