Справа № 201/9910/21
Провадження № 2/201/720/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Преміум Актив (третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фін Пей) про звільнення від сплати процентів, штрафних санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:
29.09.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ Фінансова компанія Преміум Актив (третя особа - ТОВ Фінансова компанія Фін Пей) про звільнення від сплати процентів, штрафних санкцій та пені (а.с. № 4-8).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.09.2021р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. №22).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що 24.04.2019р. між ним та ТОВ Фінансова компанія Є Гроші було укладено договір позики №-201637 (електронний договір), за умовами якого позивач отримав у позику 4 000 грн. зі сплатою процентів, штрафів, пені у разі неналежного виконання зобов`язань. Позивач є військовослужбовцем, що підтверджується посвідченням військовослужбовця серія НОМЕР_1 від 05.06.2018р. (безтермінове), посвідчення офіцера НОМЕР_2 від 06.05.2021р. та довідкою військової частини №386 від 22.08.2019р., згідно якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом в 36 шляхо - відновлюваному полку Державної спеціальної служби транспорту на посаді інженера-енергетика служби головного механіка технічної частини з 30.06.2017р. по теперішній час. Таким чином, позивач вважає, що на нього поширюються пільги та гарантії, передбачені ч.15 ст. 14 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, та він має право на звільнення від сплати процентів за користування кредитом, штрафів, пені на неналежне виконання зобов`язань.

Відповідач ТОВ Фінансова компанія Преміум Актив завчасно 05.01.2022р., отримавши копію ухвали судді Ткаченко Н.В. від 30.09.2021р., копію позовної заяви з додатками, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення (а.с. №26), не скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України подати суду відзив на позов.
Третя особа - ТОВ Фінансова компанія Фін Пей, так само отримавши копію позовної заяви з додатками, про що мається поштове повідомлення (а.с. № 27), також не скористалося правом на подачу суду письмових пояснень щодо предмету позову в порядку ст. 181 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам позивача у сукупності з наданими ним письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях( ч.1,6 ст.81 ЦПК).

Згідно до ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наявними в матеріалах справи доказами встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

24.04.2019р. між ТОВ ФК Є гроші ком та ОСОБА_1 укладено електронний договір позики №-201637, відповідно до умов якого позивач отримав в позику грошові кошти у розмірі 4 000 грн. строком на 31 днів, тобто до 24.05.2019р. на умовах строковості, зворотності, платності. Договір з боку позичальника підписано за допомогою електронного підпису ОСОБА_1 СМС-код 258723 (а.с.№10-17).

Також Додатком 1 до договору є графік розрахунків, який містить розрахунок повернення позики та суми процентів за користування позикою, термін повернення позики, а саме: дата платежу 24.05.2019р., сума позики 4 000 грн.; сума процентів 2 467,60 грн, а всього підлягає поверненню 6 467,60грн. Графік розрахунків також був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом СМС-код 258723 (а.с. №18).

Умовами п.1.2 договору визначено, що позика надається позичальнику виключно за допомогою веб-сайту позикодавця (https://e-groshi.com) за умови ідентифікації позичальника та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Крім того, умовами договору визначено, що загальна сума позики (здорожчання позики) за весь її період складає 6 467,60 грн., строк позики за цим договором складає 31 днів та позика має бути повернута до 24.05.2019р., винагорода позикодавця складає одноразова комісія у розмірі 1%, що підлягає сплаті в момент надання позики та утримується позикодавцем.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. .

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно п.1. ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно статті 3 Закону України Про електронну комерцію зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 Закону)
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про електронну комерцію електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру.
Згідно ч.ч.12,13 ст.11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
В пунктах 6, 12 ч.1 ст.3 Закону України Про електронну комерцію визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно п.8. ст. 11 Закону України Про електронну комерцію у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно ст.12 Закону України Про електронну комерцію, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Отже, договір позики №-201637, який було укладено між сторонами відповідно до положень ст.ст.10, 11,12 Закону України Про електронну комерцію, тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї стороною та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Згідно інформаційного повідомлення ТОВ ФК ФІН ПЕЙ (колишня назва- ТОВ ФК Є Гроші) №922 від 06.09.2021р. з 02.09.2019р. новим кредитором за договором позики №-201637 від 24.04.2019р. на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу №0209/1від 02.09.2019р. є Товариство з обмеженою відповідальністю ФК Преміум Актив, яке як новий кредитор, має вимагати погашення існуючої заборгованості за договором позики (а.с. №19).

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Отже, внаслідок укладення договору факторингу №0209/1від 02.09.2019р. відбулася заміна кредитора, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю ФК Преміум Актив набуло статусу нового кредитора за договором позики №-201637 від 24.04.2019р., позичальником якого є позивач.

З наданих позивачем суду доказів, вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується посвідченням військовослужбовця серія НОМЕР_1 від 05.06.2018р. (безтермінове), посвідченням офіцера НОМЕР_2 від 06.05.2021р. Згідно довідки військової частини №386 від 22.08.2019р. ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом в 36 шляхо-відновлюваному полку Державної спеціальної служби транспорту на посаді інженера-енергетика служби головного механіка технічної частини з 30.06.2017р. по теперішній час (а.с. №3, 8, 9).

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації від 20.05.2014р. №1275-VII внесено зміни до ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яку доповнено пунктом 15.

Згідно до п.15 ст.14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції станом на 01.01.2019р.) військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу II Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Статтею 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу.

Початком особливого періоду на території України є дата набрання чинності Законом України від 17.03.2014р. №1126-VII, яким затверджено Указ Президента України від 17.03.2014р. № 303 Про часткову мобілізацію, тобто 18.03.2014р., який тривав на дату укладення договору позики.

Зважаючи на те, що позивач на дату укладення договору позики та дату повного повернення кредиту перебував на військовій службі у Збройних Силах України, відтак він має право на визначені п.15 ст.14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей пільги, гарантії та компенсації пільги відповідно до закону, зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитним договором.
Суд зазначає, сам факт, що позивач має статус військовослужбовця, який несе відповідальність перед фінансовою установою, є правовою підставою для застосування приписів ч.15 ст.14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, що є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність кредитора щодо наявності в особи спеціального статусу. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016р. у справі №6-1746цс16.
З огляду на викладене та враховуючи, що позивач є військовослужбовцем, а відтак на нього розповсюджується дія п.15 ст.14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яким передбачено звільнення від нарахування відсотків за користування кредитом, штрафів та пені з початку і до закінчення особливого періоду, який тривав на дату укладення договору позики та дату повного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову та з огляду на те, що відповідно до ст.5 Закону України Про судовий збір, позивач був звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 908 грн. (за ставками 2021р.) слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 628, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, Законом України Про електронну комерцію, п.15 ст.14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, постановою Верховного Суду України від 16.11.2016р. у справі №6-1746цс16, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Преміум Актив (третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фін Пей ) про звільнення від сплати процентів, штрафних санкцій та пені задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , як військовослужбовця, від сплати процентів, штрафних санкцій, пені, які нараховані відповідно до умов договору позики №-201637 від 24.04.2019р., укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю ФК Є Гроші, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Преміум Актив.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Преміум Актив на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.