Справа №938/634/21
Провадження № 2/938/28/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Чекан Н.М.

з участю : секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути аліменти з відповідача на користь повнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі ј частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років.

Підставою звернення до суду є те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 09.04.2009 року. Під час спільного проживання народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач згідно виконавчого листа №2-735 від 03.12.2004 року, виданого Верховинським районним судом сплачував аліменти на користь позивача в розмірі ј всіх видів заробітку. 22.08.2021 року синові виповнилося 18 років, сплата аліментів припинилася. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом Івано-Франківського коледжу Львівського НАУ на 2-му курсі денної форми навчання, спеціальність «Харчові технології». У зв`язку з цим витрати на утримання сина суттєво збільшилися. Крім побутових потреб, позивач забезпечує витрати на навчально-методичний матеріал, зв`язок та Інтернет, додаткові заняття по окремих предметах тощо. Син потребує матеріальної допомоги батька, який добровільно не приймає участі у його фінансових витратах. Відповідач працює різноробочим за місцем свого проживання, фізично здоровий.

19.10.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.12.2021 року до суду надійшла заява від позивача про уточнення позовних вимог від 14.12.2021 року (а.с.44), згідно з якою вона просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі ј частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23 років.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с 72), подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі, ухвалити рішення яким задоволити її позовні вимоги в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с.74).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с 73), подав до суду заяву, в якій вказав про те, що на його утриманні є двоє неповнолітніх дітей, яких йому також потрібно утримувати, на даний час офіційно не працевлаштований, стабільного доходу не має, має захворювання, для лікування якого потрібна значна сума коштів, просив врахувати вказані обставини при розгляді справи та зазначив, що позовні вимоги не визнає, розгляд справи проводити без його участі (а.с. 75-77).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що 09.04.2009 року складено відповідний актовий запис №12 відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с. 9).

У довідці від 06.09.2021 року №314, виданій Івано-Франківським коледжем Львівського національного аграрного університету, вказано, що ОСОБА_2 студент 2-го курсу, дійсно навчається на денній державній формі навчання спеціальності «Харчові технології» Івано-Франківського коледжу Львівського національного аграрного університету з 01.09.2021 року, термін закінчення навчання 30.01.2024 року (а.с. 8).

Згідно з витягом Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, зворотня сторона), тобто за адресою реєстрації та проживання матері ОСОБА_1 (а.с. 5).

Позивачем доведено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином відповідача, який набув повноліття та не досяг віку 23 років, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Виходячи зі змісту статті 182 СК України, до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачем у порядку ст.81 ЦПК України не доведено можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому ним розмірі, а відповідачем не доведено, що він не має можливості взагалі надавати таку допомогу повнолітньому сину, який навчається.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується, що син позивача є повнолітнім, але продовжує навчатися у зв`язку з чим є потреба у матеріальній допомозі, а також заяву відповідача про те, що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, він офіційно не працевлаштований, однак є особою працездатною, середнього віку (40 років), тому з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) відповідача.

Також суд звертає увагу, що не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх повнолітнього сина в розмірі, який є не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки в ст. 7 Закону «Про Державний бюджет на 2022 рік» передбачено види прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та для дітей віком від 6 до 18 років, а син позивача та відповідача є повнолітнім, тобто досягнув 18 років.

У ст. 201 СК України передбачено до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Оскільки позивач звернулася до суду з позовними вимогами 12.10.2021 року, тому з 13.10.2021 року слід присудити стягнення аліментів і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення сином сторін 23 років.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. У ст. 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежів за 1 місяць.

Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення у межах суми платежів за 1 місяць.

Окрім цього, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 191, 199, 200, 201 СК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини від доходу відповідача.

Стягнення аліментів розпочати з 13.10.2021 року і проводити до закінчення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, навчання в Івано-Франківському коледжі Львівського національного аграрного університету, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в дохід держави в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (змінено з Городенківського району ) Івано-Франківської області

ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія ЧЕКАН