Справа № 712/2550/21
Провадження № 2/712/184/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Токової С.Є.

при секретарі Тітовій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташована на 6-му поверсі 10-ти поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 37,7 кв.м., кухні, вбудованих шаф ванної кімнати, вбиральні (поєднаної) та коридору.

12 серпня 2019 року дану квартиру було затоплено, а саме: залито кімнати № 2 (вітальня), № 3 (дитяча), № 4 (коридор) , внаслідок чого пошкоджено стелю, стіну, підлогу в кожній кімнаті. Причиною залиття стало затоплення водою з квартири АДРЕСА_4, що розташована над квартирою АДРЕСА_1 , а саме: співвласниця квартири АДРЕСА_4 , наповнюючи ванну водою, не перекривши кран, пішла з дому.

В подальшому, 17 вересня 2019 року відбулося повторне затоплення квартири Позивачів, зокрема затоплено лоджію, причиною залиття стало затоплення водою з квартири АДРЕСА_4, що розташована над квартирою АДРЕСА_1 , пошкоджено стелю лоджії квартири, що належить Позивачам.

23 вересня 2019 року ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_4 відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

На виконання ухвали суду у вказаній вище цивільній справі було проведено будівельно-технічну експертизу, відповідно до Висновку експерта № 02/20 БТ від 15.05.2020 року встановлено пошкодження квартири АДРЕСА_1 (приміщення 1,2 (коридор), приміщення 6,7 (житлова кімната), яке відбулося шляхом залиття рідиною з квартири, розташованої вище, а саме з квартири АДРЕСА_4 , в результаті чого Позивач отримав матеріальну шкоду в розмірі 25990 грн. 80 коп.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.09.2020 року в справі № 712/12452/19 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки, завдані внаслідок залиття квартири, в сумі 25 990 грн 80 коп., моральну шкоду в сумі 2000 грн 00 коп. та понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 3 838 грн 09 коп., а всього 31 828 грн 89 коп.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 12.01.2021р.апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2020 року скасовано.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права. Не залучивши інших співвласників квартири до участі у справі, суд першої інстанції порушив права останніх на доведення відсутності вини в заподіянні шкоди, в разі пред`явлення ОСОБА_4 зворотної вимоги до останніх, в порядку ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №181179485 від 16.09.2019р., право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано в частках по 1/5 за кожним із співвласників, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

На добровільне відшкодування завданої шкоди відповідачі не погоджуються, у зв`язку із чим, Позивачізвернулись до суду з вказаним позовом.

За вказаних мотивів Позивачі просили суд стягнути з Відповідачів на їхню користь солідарно матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 27403 грн 20 коп. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн 00 коп., судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі, призначено судове засідання та встановлено відповідачам строк на надання відзиву на вказану позовну заяву.

Від відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні заперечили позовні вимоги в повному обсязі, вказуючи, що Відповідач 2 - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , а тому провадження в справі в частині позовних вимог щодо вказаного відповідача підлягає закриттю. Також, відповідачі вказали, що Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.09.2020 у справі № 712/12452/19 позовні вимоги ОСОБА_1 (Позивача 1) до ОСОБА_4 (Відповідача 1) були задоволені частково, Постановою Черкаського апеляційного суду від 12 січня 2021 року вказане Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.09.2020 скасоване, таким чином провадження у справі щодо вимог відносно Відповідача 1 також підлягають закриттю.Також, Відповідачі вказали, що докази, надані Позивачами, на підтвердження їхньої вини щодо залиття квартири, не містять чітких висновків щодо неправомірних дій Відповідачів щодо залиття квартири АДРЕСА_1 , акти про залиття від 06 вересня 2019 року та від 19 вересня 2019 року не відповідають вимогам наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, яким зареєстровано правила утримання житлових будинків та прибудинкових територій. З огляду на вказане, просили суд закрити провадження у справі в частині солідарного стягнення з ОСОБА_8 на користь Позивачів матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, закрити провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь Позивача 1 матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заперечуючи вказані вище доводи Відповідачів, Позивачі подали до суду відповідь на відзив, в якій зазначили, що про смерть ОСОБА_8 під час розгляду справи 712/12452/19 не повідомлялось, в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ним зареєстровано право власності на 1/5 частину квартири, про те, що будь-ким після ОСОБА_8 успадковане майно інформація відсутня. В справі №712/2550/21 наявний інший суб`єктний склад учасників, а тому застосування норм статті 255 ЦПК України в даному випадку є неможливим щодо закриття провадження у справі в частині вимог відносно ОСОБА_4 . Доводи Відповідачів про те, що акти залиття від 06.09.2019 року та 19.09.2019 року складені з порушенням Правил, не відповідають дійсності та спростовуються змістом самих актів, а саме акт про залиття квартири від 06.09.2019 містить підпис «З актом ознайомлена ОСОБА_4 , кв. 108 «підпис», що належить безпосередньо Відповідачу 1. Висновком експерта від 15.05.2020 № 02/20-БТ підтверджено факт затоплення квартири АДРЕСА_1 саме квартирою АДРЕСА_4 , що розташована над квартирою АДРЕСА_1 та встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт в загальній сумі 27403,20 грн. В зв`язку з залиттям квартири АДРЕСА_1 , Позивачі були змушені витрачати свій час та сила на збір доказів для підтвердження позову, звернення в судові інстанції, випробовували незручності в зв`язку з проживанням і користуванням квартирою, якабула пошкоджена залиттям, усувати пошкодження в квартирі, що виникли внаслідок затоплення, усе це порушило склад їх життя і спричиняло моральні страждання. Крім того Позивачі перенесли душевні страждання від самого факту ушкодження майна та від небажання винної особи відшкодувати шкоду у добровільному порядку. У результаті дій Відповідачів було зірвано ряд життєвих планів Позивачів, порушений звичайний уклад існування. Тому, розмір моральної шкоди визначений з врахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості і достатній для відновлення душевного стану Позивачів. З огляду на вказане, Позивачі просили суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2021 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися.

Представник позивачів - адвокат Кучер Ю.В. викладенні вимоги в позовній заяві підтримала в повному обсязі. Наполягала на їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явивлися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення судової повістки.

Суд, врахувавши думку сторін, викладену у їх заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 січня 2009 року серії НОМЕР_2 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21750705 від 03 лютого 2009 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с.17,18 )

З технічного паспорту на квартиру вбачається, що вона розташована на 6-му поверсі 10-ти поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 37,7 кв.м., кухні, вбудованих шаф ванної кімнати, вбиральні (поєднаної) та коридору (а. с. 19-21).

Відповідно до Акту про залиття від 06 вересня 2019 року, комісія у складі голови комісії, голови правління ОСББ «Корольова 32-2016» Кушнір В.І., слюсаря-сантехніка ОСОБА_11., представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представників об`єднання співмешканців багатоквартирного будинку встановила, що 12 серпня 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право власності, трапилося залиття, а саме залито: кімнати № 2 (вітальня), № 3 (дитяча), № 4 (коридор), внаслідок чого пошкоджено стелю, стіну, підлогу в кожній кімнаті. Причиною залиття послугувало затоплення водою з квартири АДРЕСА_2, що розташована над квартирою АДРЕСА_1 , а саме: власниця квартири АДРЕСА_4 наповнюючи ванну водою, не перекривши кран, пішла з дому. Шкоду у вигляді затоплення заподіяно ОСОБА_13 ОСОБА_4 з даним актом ознайомлена, про свідчить її підпис (а. с. 25).

Згідно з Актом про залиття від 19 вересня 2019 року, комісія у складі голови комісії, голови правління ОСББ «Корольова 32-2016» Кушнір В. І., слюсаря-сантехніка ОСОБА_14 , представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представників об`єднання співмешканців багатоквартирного будинку встановила, що 17 вересня 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право власності, трапилося залиття, а саме залито: лоджію невідомою речовиною, пошкоджено стелю лоджії. Причиною залиття стало затоплення невідомою речовиною з квартири АДРЕСА_4, що розташована над квартирою АДРЕСА_1 . Шкоду у вигляді затоплення заподіяно ОСОБА_4 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181179485 від 16 вересня 2019 року, співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_4 є відповідачі у справі в частках по 1/5 кожен, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а. с. 26-27).

Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 02/20-БТ від 15 травня 2020 року по цивільній справі № 712/12452/19, складеного судовим експертом Оніщенком Н. С. імовірними причинами залиття квартири АДРЕСА_1 стало неправильне користування санітарно-технічним обладнанням та інші дії власників квартири АДРЕСА_4 , цього ж будинку, що розташована над квартирою в якій сталося затоплення.

Імовірно, основною причиною залиття стелі приміщення лоджії квартири АДРЕСА_1 є витік води із лотка, що утворюються при розмороженні морозильної камери холодильника, який встановлений в приміщенні лоджії квартири АДРЕСА_4 .

Вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 на час проведення експертизи склала 25 990 грн 80 коп.

Вартість відновлювального ремонту стелі лоджії квартири АДРЕСА_1 , на час проведення експертизи складає 1 412 грн 40 коп. (а. с. 28-38).

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В силу ч. 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року в справі № 761/12945/19.

Відповідачами у даній справі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не надано до суду доказів на спростування їхньої вини щодо залиття квартири Позивачів.

Вся суть заперечень Відповідачів проти задоволення позивних вимог зводиться до того, що Відповідачі вказують на недотримання Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, під час складання актів про залиття квартири.

Проте, такі доводи Відповідачів спростовуються зокрема змістом акту про залиття квартири від 06.09.2019, з якого вбачається, що Відповідач 1 ознайомлена з вказаним актом, що підтверджується її власним підписом. Справжність підпису Відповідачем 1 не заперечується та не спростована належними та допустимими доказами.

Посилання Відповідачів на те, що у Висновку будівельно-технічної експертизи № 02/20 -БТ від 15.05.2020 вказано, що «… імовірно основна причина утворених плям на стелі в приміщенні лоджії квартири АДРЕСА_1 , що розташована безпосередньо під лоджією квартири АДРЕСА_4 - переливання води із лотка при розмороженні холодильника» та «.. імовірно причиною залиття є неправильне користування санітарно-технічним обладнанням», а отже чітко не вказано на неправомірні дії Відповідачів щодо залиття квартири, судом не беруться до уваги, оскільки в матеріалах справи наявні інші докази, які оцінені судом в сукупності з висновком експерта, та які вказують на те, що не могло бути іншого джерела виникнення ушкоджень квартири Позивачів, крім як протікання води з квартири, що розташована прямо над ними та належить Відповідачам, що підтверджується відповідними характерними залиттю ознаками.

Крім того, вказаним вище висновком експерта встановлено не тільки імовірну причину виникнення наслідків затоплення, а й розмір шкоди, який є його наслідком.

Відповідачі не спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири Позивачів, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири Позивачів, не заявляли та не надали інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків, зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Він не може використовувати своє право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Безгосподарне утримання громадянином належної йому квартири тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 3 ст. 360 ЦК України).

Відповідно до ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлено спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

В даній справі Позивачі, яким на праві власності в рівних частинах належить квартира АДРЕСА_1 , звернулись до суду з метою захисту та відновлення порушеного Відповідачами права, які є співвласниками квартири АДРЕСА_4 , що вказує на вірно обраний спосіб захисту та вірний суб`єктний склад учасників у даній справі, що в кінцевому результаті приведе до правової визначеності захисту прав Позивачів.

Частиною 1 ст. 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частинами 3, 4 ст. 23 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно положень ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до роз`яснень викладених уп.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Наведені вище обставини свідчать про те, що Винними діями ВідповідачівПозивачам було завдано моральну шкоду, яка відобразилась в негативних емоціях та переживаннях із приводу пошкодження майна та неможливістю реалізації права повноцінного користування майном, що завдавало Позивачам незручності у повсякденному житті; у додатковому емоційному навантаженні у зв`язку із бездіяльністю Відповідачів, необхідністю витрачати додатково час і зусилля для організації свого життя.

Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду Позивачі оцінили у 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Судом встановлено, що розмір моральної шкоди визначений з врахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості та є достатнім для відновлення душевного стану Позивачів.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених Позивачами судових витрат, представником Позивачів - адвокатом Кучер Ю.В. надано до суду копію договору № 40 про надання правової допомоги від 14 травня 2021 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 12.11.2021, відповідно до якої Позивачі сплатили адвокату Кучер Ю.В. на підставі договору про надання правової допомоги 10000,00 гривень, копію акту виконаних робіт від 12.11.2021.

Крім того, Позивачами понесені судові витрати за оплату вартості проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 7065 грн, що підтверджується квитанцією від 29.02.2020.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази є підставою для стягнення судом розміру понесених Позивачами судових витрат з Відповідачів, оскільки цей розмір є доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи, що Позивачі при зверненні до суду з позовною заявою звільнені від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992 гривні40 копійок.

На підставі викладеного, відповідно ст. 15, 321, 386 ЦК України, 77-83, 263 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, в розмірі 27403,20 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., а всього 47403,20 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витратив розмірі 17 065 гривень.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 користь держави судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач 1- ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_6 .

Позивач 2- ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_7 .

Позивач 3- ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_8 .

Відповідач 1- ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_9

Відповідач 2 .- ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_10

Відповідач 3 .- ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_11

Відповідач 4 .- ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_12

Головуючий :