Справа № 462/7825/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитина, яка продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_1 , 27.10.2021 року звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення дитиною навчання, або досягнення сином 23 років.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який 20.11.2005 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час навчається на першому курсі денної форми навчання по спеціальності «Комп`ютерні науки» за освітньою програмою «Прикладне програмування» факультету інформаційних технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Окремо зазначає, що син проживає у м. Києві, доходів позивача на утримання сина не вистачає, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, крім призначених судом аліментів, строк дії яких закінчився по досягнення сином повноліття. Враховуючи зазначене просить суд задовольнити вимоги позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.12.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 18).

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

Третя особа не скористалася своїм правом на подання пояснень на позовну заяву та відзиву на позовну заяву.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 зареєстрованого Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що зроблено актовий запис № 439 від 20.11.2005 року (а.с. 9).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.10.2003 року стверджується, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно Довідки Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 5189 від 01.09.2021 року стверджується, що ОСОБА_3 є студентом першого курсу ОР «бакалавр» денної форми навчання за спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки» за освітньою програмою «Прикладне програмування» факультету інформаційних технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка четвертого рівня акредитації, початок навчання 01.09.2021 року, завершення навчання 30.06.2025 року (а.с. 7).

Також судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4610-1 зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленумом Верховного Суду України судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом 27.10.2021 року.

Враховуючи наведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, керуючись принципом розумності і справедливості, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 223, 264, 265-268 ЦПК України, ст. 191, 199, 200 СК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитина, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.10.2021 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору у дохід держави.

Рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 );

Третя особа: ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 , паспорт № НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Текст рішення складено 28.03.2022 року.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко