Справа № 565/199/22
Провадження № 2/565/208/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

24 березня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області

під головуванням судді Демчини Т.Ю.

з участю секретаря судового засідання Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (надалі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») про визнання виконавчого напису, виданого 24.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем (надалі - приватний нотаріус Горай О.С.), зареєстрованого в реєстрі за № 82346, про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошових коштів у розмірі 46410,40 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24.10.2020 приватним нотаріусом Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 82346 про стягнення з ОСОБА_2 , яка на даний час має прізвище ОСОБА_1 і яка є боржником за кредитним договором № 110069885 від 02.08.2019 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», заборгованості в сумі 46410,00 грн. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Горай О.С. в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» не перевірив безспірність цієї заборгованості.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформував, відзив на позов не подав. На підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Треті особи та їх представники в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформували, пояснень на позов не подали.

Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд встановив та врахував наступне.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного виконавчого напису, 02 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 110069885. Суд позбавлений можливості дослідити умови укладеного між зазначеними сторонами договору, оскільки в матеріалах справи даний документ відсутній, а на виконання ухвали суду від 04.02.2022 про витребування доказів, приватний нотаріус Горай О.С. повідомив про неможливість надання документів, що стали підставою для видання оскаржуваного виконавчого напису, у зв`язку з їх вилученням 28.07.2021 у рамках кримінального провадження.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Вараським відділом ДРАЦС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_2 20 листопада 2021 року уклала шлюб, отримавши після його укладення прізвище ОСОБА_1 .

Враховуючи зміну ОСОБА_2 прізвища після укладення кредитного договору, а також з урахуванням співпадіння дати народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивачки ОСОБА_1 з цими даними, зазначеними у оскаржуваному виконавчому написі, суд прийшов до висновку, що цей виконавчий напис стосується боржника ОСОБА_1 , незважаючи на зазначення у ньому імені боржника ОСОБА_2 .

Зі змісту оскаржуваного виконавчого напису також вбачається, що 24 жовтня 2020 року приватний нотаріус Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 82346 про стягнення з ОСОБА_2 , яка є боржником за кредитним договором № 110069885 від 02.08.2019 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1118-01 від 28.11.2018 є товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав і обов`язків якої на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», заборгованості у загальній сумі 45210,40 грн., що виникла за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року та складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 13420,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам у розмірі 20370,10 грн.; строкової заборгованості за штрафами та пенями у розмірі 11420,30 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 120,00 грн., стягнутої нотаріусом зі стягувача, а всього про стягнення коштів у розмірі 46410,40 грн. У виконавчому написі зазначено, що він вчинений на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Вказаний виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №82346.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, передбачено, що про стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку передбачав документи, що подаються нотаріусу для вчинення виконавчих написів зі стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. До документів, що подаються для одержання виконавчого напису, вказаним пунктом віднесено: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами згідно умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст.88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст.87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 колегією суддів застосовано положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Згідно ч.5 ст.254 КАС України (у редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення), постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили у день її проголошення - 22 лютого 2017 року, отже, і пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», також втратив чинність з цього дня.

Відповідно до ст.124 Конституції України, ст.13 закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» у випуску № 23 від 21.03.2017.

В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовила у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. оспорюваного виконавчого напису (24.10.2020), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №110069885 від 02 серпня 2019 року, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» з ОСОБА_2 у простій письмовій формі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про незаконність вчинення приватним нотаріусом Гораєм О.С. 24.10.2020 виконавчого напису № 82346 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 110069885 від 02.08.2019, укладеним у простій письмовій формі, на підставі положень нормативно-правового документу - Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, які рішенням суду визнанні нечинними.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84-цс19) зроблено правові висновки, відповідно яких для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що вона не погоджується із сумою основного боргу за договором, зазначеною у виконавчому написі, не згодна зі штрафами та пенями, заборгованістю по несплаченим відсоткам, та вважає спірним розмір її заборгованості за укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитним договором.

Суд позбавлений можливості у даному випадку надати правову оцінку безспірності заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 110069885 від 02.08.2019, з метою стягнення якої вчинено виконавчий напис, через ненадання суду сторонами будь-яких документів у підтвердження чи спростування факту її існування у позивачки перед кредитором. Учасниками процесу не повідомлено та не надано доказів також у підтвердження стягнення вказаної заборгованості чи її частини за судовими рішеннями.

Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19), правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові. Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, при цьому суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

З урахуванням вищенаведеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду, встановлені судом порушення нотаріусом порядку вчинення оскаржуваного виконавчого напису - його вчинення на підставі кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі, - є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказане також узгоджується з правовою позицією, викладеною у п.52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

За встановлених судом вищенаведених обставин, оскаржуваний виконавчий напис підлягає визнанню судом таким, що вчинений незаконно, і тому не підлягає виконанню. Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.16, 18, 530, 612 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України „Про нотаріат", ст.ст.4, 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича від 24 жовтня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №82346, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за Кредитним договором № 110069885 від 02 серпня 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», у загальній сумі 46410 (сорок шість чотириста десять) грн. 40 коп. - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 понесені позивачкою судові витрати у розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», місцезнаходження: м.Київ, вул.Хоткевича Гната, 12, офіс 177, .

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина