Справа № 606/2748/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (об`єднана територіальна громада), Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора, у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору.

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та станом на 1991 рік в ньому проживали та були зареєстровані: її чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 .

Отже, вказаний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами був зареєстрований за колгоспним двором, який складається з п`ятьох членів, головою якого є ОСОБА_2 .

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2021 року визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/5 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_6 право власності на 2/5 частини вказаного житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, з яких 1/5 частина як за членом колишнього колгоспного двору та 1/5 частина в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину вказаного житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, як за членом колишнього колгоспного двору.

Враховуючи вказані обставини, позивач бажає отримати 1/5 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, як за членом колгоспного двору, за рішенням суду.

Ухвалою суду від 20.12.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 03.02.2022, розгляд справи було відкладено на 18.03.2022.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак у поданій позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно копії довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 15 липня 2019 року за № 257, власником житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , однак право власності не зареєстроване (а.с.26).

Відповідно до довідки №1989, виданої 02 грудня 2020 року виконавчим комітетом Дарахівської сільської ради Тернопільської області, станом на 15 квітня 1991 рік в будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 та є колгоспним двором, проживали і були зареєстровані: голова колгоспного двору ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , син ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно виписки із погосподарської книги, виданої Дарахівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, домоволодіння в АДРЕСА_1 є колгоспним двором та станом на 1996-1997 роки, головою двору була ОСОБА_2 , а його членами: її чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , син ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_1 (вибула в м.Тернопіль 02 листопада 1998 року), ОСОБА_9 (а.с.10-11).

За даними технічного паспорту, виготовленого 08 липня 2019 року Теребовлянським бюро технічної інвентаризації житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 має загальну площу 147,6 кв.м., житлову - 64,6 кв.м та замовниками технічної інвентаризації є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.20-25).

Станом на 29 серпня 2019 року вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить 251400 грн., що вбачається із висновку про вартість майна.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (Постанова Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року).

Згідно частини 1 статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до змісту статті 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №156/482/17 від 17 червня 2020 року.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 .

Відтак, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 належало по 1/5 частки житлового будинку кожному.

Вказані обставини досліджувались та були встановлені судом при ухваленні рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2021 року, яке набрало законної сили. Вказаним рішенням визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/5 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_6 право власності на 2/5 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частина як за членом колишнього колгоспного двору та 1/5 частина в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору (а.с. 30-33).

Предметом даного позову є вимоги щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/5 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (виданого повторно), ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Дарахів, Теребовлянського району, Тернопільської області та її батьками є ОСОБА_3 - батько та ОСОБА_2 - мати (а.с. 43).

ОСОБА_11 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб і після його реєстрації останній присвоєно прізвище « ОСОБА_12 » та шлюб розірвано згідно рішення Приморського районного суду м.Одеси від 07.02.2019, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 6 від 19.01.2022, виданого Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.42).

Враховуючи вказане, суд вважає, доведеним те, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/5 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , як члену колишнього колгоспного двору.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на майно.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх прав, її права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по

АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Микулинецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, , місцезнаходження: вулиця С.Бандери, 11, селище міського типу Микулинці, Тернопільський район, Тернопільська область;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Теребовлянська державна нотаріальна контора Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), , місцезнаходження: вулиця Кн.Василька, 108, місто Теребовля, Тернопільська область.

Повний текст рішення суду складено 24 березня 2022 року.

Суддя А.В.Мельник