Справа № 161/7017/15-ц
Провадження № 8/161/14/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Гринь Олександр Миколайович, вивчивши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розглянувши заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження за цією заявою з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України, який підлягає застосуванню з урахуванням положень частини першої цієї статті, передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Відповідно до частини третьої статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені, тобто є присічними і поновленню не підлягають.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2021 року у справі № 753/11003/13-ц.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року, ухваленого в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Підставою для перегляду вищевказаного рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 зазначає п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, тобто істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Встановлено, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором набрало законної сили 14 грудня 2016 року.

Наведене дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 , звернувшись до суду 04 березня 2022 року із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, яке набрало законної сили 14 грудня 2016 року, пропустив трирічний строк, визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України.

Встановлений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Тобто, зі змісту наведених вище положень чинного законодавства вбачається, що трирічний строк, визначений п. l ч. 2 ст. 424 ЦПК України, не є строком на подачу стороною заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а являє собою строк реалізації стороною взагалі права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної помилки, а тому за своєю правовою природою встановлений даною нормою строк (3 роки) є преклюзивним (присічним) і не може бути поновлений, незалежно від причин його пропуску.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»). Аналогічний висновок міститься в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України».

Таким чином, наслідком пропущення трирічного строку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, є відмова у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності пропуску цього строку.

Враховуючи те, що заявником пропущено передбачений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України трирічний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вказаний строк є преклюзивним (присічним) і не може бути поновлений, незалежно від причин його пропуску, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, п. 7 ч. 1 ст. 353, 354, 355, ч. 1 ст. 423, п. 1 ч. 2 ст. 423, п. 1 ч. 2 ст. 424, ч. 3 ст. 424 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь