Справа № 278/2135/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Поліщук Т. О. звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом майна померлого батька ОСОБА_4 , після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема: земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0140, площею 0,02500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :01:001:0141, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Городище.
З метою оформлення прав на зазначене спадкове майно ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори (Черкаська область) Любчич Ф. І. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю зазначення у витягах відділу держгеокадастру власника земельної ділянки, а також відсутності інформації про земельні ділянки згідно кадастрових номерів та їх власника у Державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності.

Просить суд визнати за ним право власності на вище вказане майно в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального провадження (а.с. 53).
Ухвалою суду від 13.09.2021 року витребувано у державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори Любчича Ф. І. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (а.с. 61), яка надійшла на адресу суду 20.10.2021 року (а.с. 71).
Ухвалою суду від 05.11.2021 року замінено відповідача Новогуйвинську селищну громаду на належних відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 103).
Ухвалою суду від 29.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 205).
Представник позивача подала заяву про проведення розгляду справи без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 213).
Відповідачі подали заяви, у яких просять розгляд справи проводити без їх участі; позов визнають та просять його задовольнити у повному обсязі (а.с. 123, 127).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 (а.с. 205).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 01.10.2019 року (а.с. 75).
Земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0140, площею 0,02500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0141, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Городище належать ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2777 від 24.12.2007 року (а.с. 11).
ОСОБА_5 за життя звернувся до Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління держгеокадастру у Житомирській області для розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (а.с. 139-203).
Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018, виданого 16.04.2018 року право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0140 площею 0,2500 га за ОСОБА_5 не зареєстроване (а.с. 39-41).
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018, виданого 16.04.2018 року право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0141 площею 0,2500 га за ОСОБА_5 не зареєстроване (а.с. 45-47).
Відповідно до копії спадкової справи № 308/2019, заведеної Лисянською державною нотаріальною конторою (а.с. 72-93), спадкоємцями після померлого ОСОБА_5 є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Згідно договору про поділ спадщини від 26.09.2020 року, посвідченим державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори Любчичем Ф. І., зареєстрований в реєстрі за № 1018 (а.с. 78-79), ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, та отримує свідоцтво про право на спадщину за законом на, зокрема, цілу земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:001:0140, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; цілу земельну ділянку площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0141, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Городище.
Постановою державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори Любчича Ф. І. від 26.09.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у витягах відділу держгеокадастру не зазначений власник земельної ділянки. Інформація про земельні ділянки згідно кадастрових номерів та їх власника в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності відсутня (а.с. 92).
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до приписів ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем померлого батька, зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1296 ЦК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:001:0140, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :01:001:0141, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Городище у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.03.2022 року.

Суддя О. М. Дубовік