Справа № 456/6108/21
Провадження № 2/456/11/2022
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 березня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.03.2007 в розмірі 13191,10 грн, яка складається з наступного: 12609,95 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 581,15 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.01.2022 відкрито провадження у справі.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Карпінець В.Ю. в судовому засіданні заявила клопотання про залишення позовної заяви без руху, оскільки долучені позивачем копії документів не завірені належним чином, що перешкоджає ідентифікувати особу позивача та встановити предмет спірних правовідносин.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання додаткового часу для надання доказів та пояснень по справі.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши долучені до неї матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Карпінець В.Ю. слід задовольнити, а позовну заяву залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Так, позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, не надано доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та правил надання банківських послуг і Пам`ятки клієнта, що в сукупності із Заявою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення процентів за користування кредитом, що позбавляє суд можливості встановити правомірність їх нарахування.

Відповідно до вимог статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас суд зауважує, що під час перевірки копій документів слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені «Національним стандартом України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, Інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 8 розділу 10 зазначених Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року в справі № 160/7887/18 (провадження № К/9901/8838/19).

Однак копії документів, які додані позивачем до позовної заяви, а також документи, які додані до копії позовної заяви для вручення відповідачці, належним чином у встановленому законом порядку не засвідчені.

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем такої інформації, у тому числі шляхом її друкування шрифтом меншого розміру, ніж основний текст, злиття кольору шрифту з кольором фону тощо.

Вимоги до оформлювання документів встановлено ДСТУ 4163-2003, чинним від 01.09.2003, обов`язковим до застосування підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Згідно з вимогами пункту 7.1 цього стандарту документи виготовляють на конторській друкарській машинці або за допомогою комп`ютерної техніки. Подані у подальших положеннях розміри стосуються документів, які мають розмір шрифту 12-14 друкарських пунктів. Згідно з пунктом 5.27 цього ж стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Однак розрахунок заборгованості, доданий позивачем до позовної заяви, виготовлений кеглем меншим ніж 12-14, копія позовної заяви з додатками для відповідачки надані з порушенням вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ДСТУ 4163-2003, долучені копії документів, що зазначені у додатку до позовної заяви, належним чином не посвідчені із зазначенням прізвища особи, яка їх подає. За таких обставин суд позбавлений можливості розглянути справу по суті.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач вказаних вимог не дотримався та звернувся до суду із позовною заявою, додавши документи, виготовлені неналежним шрифтом, що також ускладнює їх дослідження.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Суд звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідачки, яка як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнана з тим, які вимоги до неї заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сформульованої, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року в справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, в пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», відповідно до якої обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuzv. Poland» № 28249/95).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вимоги ч. 11 ст. 187 ЦПК України та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 187 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Гула