Справа №127/6190/22
Провадження № 2/127/834/22
УХВАЛА

21 березня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним та скасування запису про його реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири від 29 квітня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н.В., недійсним та скасування запису в Державному реєстрі речових прав про його реєстрацію.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Позивачем у позовній заяві зазначено зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , разом з тим вказано, що з 2003 року за місцем реєстрації відповідач не проживає, натомість останнє відоме місце проживання відповідача у позовній заяві не зазначено.

Відповідно до положень п. 4, 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач має визначити у позовній заяві, зокрема і спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, зміст позовних вимог щодо відповідача. Отже, зверненню до суду із позовною заявою передує наявність обставин щодо порушення права позивача.

Позивач у позовній заяві просить визнати недійсним договір дарування і не вказує які саме докази це підтверджують, а тільки посилається на ст. 203 ЦК України та вказує, що цей договір на підставі ст. 234 ЦІК України є фіктивним. Оскільки фіктивний договір це є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, позивачу необхідно роз`яснити, які саме докази це підтверджують й викласти обставини обґрунтування цього. Разом з тим, позовні вимоги повинні бути викладені конкретно з вказівкою на підстави позову і посиланням на конкретні докази в підтвердження підстав позову (ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України та ін.) і кожної обставини, якою позивач обґрунтовує свої вимоги і наявність підстав для звільнення від доказування.

Окрім того, позивач просить скасувати запис в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію, однак позивачем не зазначено особу, яка повинна відновити порушене право позивача щодо вказаної позовної вимоги, а саме позовна заява не містить зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Отже, позивачу необхідно конкретизувати предмет і зміст позовних вимог, зазначивши конкретні способи захисту прав або інтересів позивача, які передбачені законом або договором, із посиланням на конкретні докази в підтвердження підстав позову.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви позивач просить визнати недійсним договір дарування та скасувати запис про його реєстрацію, таким чином позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру.

Частина 2 статті 133 ЦПК України передбачає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно із пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заявинемайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 992,40 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 3 ч. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Однак, до позовної заяви позивачем додано лише квитанцію №3413-4892-1388-8669 від 27.01.2022 про сплату ОСОБА_1 судового збору у розмірі 992,40 грн, тобто лише за одну вимогу немайнового характеру, таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн за іншу заявлену вимогу немайнового характеру і надати суду оригінал відповідного документа, що підтверджує сплату судового збору.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002856.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

До того ж, у прохальній частині позовної заяви, зокрема, позивач просить поновити їй строк позовної давності для звернення до суду із позовом про визнання недійсним договору дарування квартири від 28.04.2006, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вказуючи на неможливість звернення до суду із даним позовом лише протягом одного року від укладення оспорюваного договору.

Водночас, слід звернути увагу, що на позовні вимоги щодо визнання недійсними договорів (в т.ч. дарування) поширюється загальний строк на звернення до суду з позовом (позовна давність) у три роки, що передбачено ст. 257, ч. 1 ст. 261 ЦК України. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи викладене, у позовній заяві не зазначено доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним та скасування запису про його реєстрацію - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна