Справа № 523/2975/22
Провадження №2-о/523/184/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в колегіальному складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

присяжних Богаченко Л.Г.

Чумаченко О.Б.

за участі секретаря Кащавцевої А.В.

прокурора Драгоєва М.О.

лікаря ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ

КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР 18.02.2022р. звернулось до суду із заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 , 1966 року народження, посилаючись на те, що останній 09.11.2021р. був госпіталізований до лікарні в зв`язку з погіршенням стану здоров`я. На теперішній час категорично заперечує проти лікування та вимагає виписки. Під час огляду хворого комісією був поставлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна, епізодичний перебіг, із стабільним дефектом». На думку заявника ОСОБА_2 в силу свого психічного захворювання представляє небезпеку для себе та оточуючих. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні представника КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР лікар - Єлісєєв В.Ф. підтримав внесену до суду заяву, та зазначив, що дійсно ОСОБА_2 перебуває на лікуванні в психіатричній лікарні з листопада 2021р. Госпіталізований був за його власною згодою. На теперішній час ОСОБА_2 знаходиться в стабільному психічному стані, який може змінитися, якщо хворий перестане приймати підтримуючу терапію, він не є агресивним та не представляє загрози для себе та оточуючих.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що відсутні підстав для госпіталізації ОСОБА_2 у примусовому порядку.

Дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні вважала за доцільне госпіталізацію її батька, оскільки він стає некерованим, конфліктує, не проживає в квартирі.

ОСОБА_2 зазначив, що він себе добре почуває, вказує на те, що він не відмовляється від підтримуючої терапії та бажає жити вдома.

Суд, вивчивши надані документи, історію хвороби, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо розгляду заяви, суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частина друга статті 28 Конституції України визначає, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями.

Відповідно до частин першої та четвертої ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь - яку медичну спеціальність, інші особи.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлені вичерпні підстави примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу.

Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливо лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих;

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Інших правових підстав для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу законодавцем не передбачено.

За положеннями статті 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці.

У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи з психічного здоров`я.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 за своєю власною згодою 09.11.2021р. був госпіталізований до психіатричного закладу з метою проходження курсу лікування. Тобто, на час звернення комунальної установи до суду з даною заявою, ОСОБА_2 проходив курс лікування більше ніж чотири місяця.

Представлений висновку комісії лікарів - психіатрів КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР від 17.02.2022р. не містить достатніх обґрунтувань для примусової госпіталізації ОСОБА_2 в поєднанні з обставинами передбаченими статтею 14 того ж Закону. Наявність поставленого ОСОБА_2 діагнозу «Шизофренія, параноїчна, епізодичний перебіг, із стабільним дефектом» не може бути сам по собі достатньою підставою для примусової госпіталізації.

Суду не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 після добровільного проходження лікування на протязі 4 місяців на сьогодні продовжує виявляти загрозу для оточуючих та/або для себе.

Європейський Суд з прав людини у справі Winterwerpv. The Netherlands, від 24 жовтня 1979, SeriesAno. 33, S:37 висловив свою позицію, зазначивши, що для того щоб були дотримані вимоги законності позбавлення свободи в сенсі ст. 5 S: 1 (е) Конвенції, повинні бути дотримані три основних принципи:

по - перше, госпіталізована особа має бути визнана з точки зору об`єктивних медичних показників такою, що страждає на психічне захворювання, за виключенням невідкладної психіатричної допомоги;

по-друге, захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації;

по - третє, захворювання повинно продовжуватись на протязі періоду госпіталізації.

Представлені суду матеріали не містять достатніх належних та допустимих доказів, які б вказували на доцільність надання ОСОБА_2 психіатричної допомоги у примусовому порядку. При цьому суд приймає до уваги пояснення лікаря-психіатра, який заначив, що ОСОБА_2 на теперішній час знаходиться в стабільному стані.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,14,22 Закони України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000р., ст.ст. 339-342 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Заяву комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку відносно ОСОБА_2 , 1966 року народження залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2022р.

Суддя

Присяжні