Провадження №2/523/254/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Дашковської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом комунального некомерційного підприємства «Спеціалізований психоневрологічний будинок №3 «Сонечко» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок №3 «Сонечко» звернулось до суду з позовною заявою в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у відповідача рішенням суду від 15.07.2019р. був відібраний її син без позбавлення мати батьківських прав. Дитина була влаштована до КНП «СПБ №3 «Сонечко» на повне державне забезпечення. За весь час перебування дитини у дитячому закладі ОСОБА_1 відвідувала сина 12 разів, з яких три рази не бачила сина через стан здоров`я та обмежувальні заходи. Також, позивач просить стягнути з відповідачів аліменти в розмірі по 1/3 частини їх заробітку. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, направив до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилась без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи направлялось повідомлення належним чином. Направила до суду пояснення в яких зазначила, що вона буде піклуватися про дитину коли вона буде разом з нею. Вона не згода та не буди нікому платити.

Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . В актовому записі про народження № 2084 від 07.11.2017р., складеного в Суворовському районному у м. Одесі відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, матір`ю дитини записана ОСОБА_1 . Відомості про батька дитини ( ОСОБА_3 ) записані згідно ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері).

Згідно розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 786р від 26.12.2018р. малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було вилучено у його матері, ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав та влаштовано до дитячого державного закладу на повне матеріальне забезпечення.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.07.2019р. (справа №523/510/19) у ОСОБА_1 було відібрано малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення батьківських прав. Ухвалюючи рішення судом було встановлено, що умови проживання дитини є небезпечними для її життя, здоров`я і морального виховання. ОСОБА_1 свідомо нехтує свої обов`язки щодо виховання дитини. Рішення суду набрало законної сили.

Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 627р від 24.09.2019р. малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

З 03.01.2019р. та по теперішній час малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться в КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок №3 «Сонечко» на повному державному забезпечені.

З часу влаштування ОСОБА_2 до державного закладу, його мати ОСОБА_1 відвідувала сина з 21.02.2019р. 08.05.2019р. Після вказаного часу мати дитину в дитячому закладі не навідує, матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається.

З наданого висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-05-3/322вх від 11.07.2021р., вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З представленого акту обстеження умов проживання від 09.07.2021р. убачається, що працівниками ТВ ССД ОМР у Суворовському районі м. Одеси не вдалося встановити створення умов для проживання дитини.

Відповідно до листа Центру соціальної допомоги ОМР від 06.08.2021р. № 04/01-2541 ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом у ВСР ЦСС ОМР у Суворовському районі м. Одеси. За час соціального супроводу ОСОБА_1 , проходила курс психосоціальної реабілітації у ГО «Союз Антинаркотичних Спільно-Одеса», де отримувала допомогу відповідно до внутрішнього статусу організації, про що свідчить відповідна довідка. Жінка пройшла повний курс реабілітації. Після повернення з вищезазначеної установи, ОСОБА_1 видано направлення до центру зайнятості населення Суворовського району та працевлаштовано. Згідно плану соціального супроводу та для подання позовної заяви до суду, зібрано пакет документів для повернення дитини матері. Однак, ОСОБА_1 звільнилася з роботи, на зв`язок не виходила та знову почала вживати психотропні речовини. Внаслідок чого вона повернулась до ГО «Союз Антинаркотичних Спільно-Одеса», де продовжила курс психосоціальної адаптації, про що було повідомлено Службу у справах дітей ОМР та продовжено строк здійснення соціального супроводу. 09.04.2021р. ОСОБА_1 покинула установу, до відділу не з`являлася, її місцезнаходження не знала навіть її матір. Виконання плану соціального супроводу сім`ї припинено у зв`язку із систематичним невиконанням плану соціального супроводу без поважних причин.

Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків , вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Зібрані по справі докази вказують на те, що мати малолітнього ОСОБА_2 після влаштування дитини до дитячого будинку ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, яку не забрала на протязі шести місяців, не проявляла щонайменшої батьківської турботи, ані усно, ані письмово з дитиною не спілкувалась, її здоров`ям не цікавилась та не цікавиться на теперішній час. Своїми діями нехтує обов`язками матері. З часу відібрання дитини не виправила свою поведінку, не створила безпечні умови для проживання та виховання сина. Продовжує систематично вживати наркотичні речовини і не цікавиться життям сина. При таких обставинах пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, відповідача слід позбавити батьківських прав з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 164 СК України, що буде відповідати інтересам дитини.

Згідно частини другої статті 166, статей 183, 193 Сімейного кодексу України з ОСОБА_1 слід стягувати аліменти в розмірі по 1/4 частини її заробітку (доходу) на користь КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок №3 «Сонечко» із зарахуванням грошових коштів на рахунок, відкритий на ім`я дитини. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню частково.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Пояснення ОСОБА_1 про її незгоду із позбавленням батьківських прав відносно сина судом відхиляються, так як не спростовують надані з боку позивача докази. Само по собі небажання не бути позбавленої батьківських прав, не підтверджене належним ставленням матері до своїх батьківських обов`язків, не може бути прийнято судом, як підстава для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий сбір в розмірі 1816,00грн. за пред`явлення двох немайнових вимог.

На підставі п.1 ч.1 ст.164 ст.ст.166,182,183,193 СК України, керуючись ст.ст. 12,13,76,200, 206,259, 263-265,268,430 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги комунального некомерційного підприємства «Спеціалізований психоневрологічний будинок №3 «Сонечко» - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь комунального некомерційного підприємства «Спеціалізований психоневрологічний будинок №3 «Сонечко» на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банку України», в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, проте не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2021р. до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1816,00грн.

Відповідно до ч.5 ст.164 СК України, копію рішення суду в частині позбавлення батьківських прав, після набрання законної сили, надіслати до Одеського міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 14.03.2022р.

Суддя