Справа № 159/997/22
Провадження № 2-о/159/65/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

представника заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

1. Стислий виклад заяви.

23 лютого 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій вона просить видати терміновий обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 строком на шість місяців, заборонивши останньому:

1) перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) наближатися до житлового будинку АДРЕСА_1 на відстань ближче ніж 50 метрів;

3) вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку.

Заява мотивована наявністю побоювань продовження кривдником фізичного і психологічного насильства по відношенню до заявниці і інших членів сім`ї (матері і дочки заявниці).

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 зазначила про неодноразове притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Застосовані термінові заборонні приписи стосовно кривдника не запобігли подальшій протиправній поведінці ОСОБА_3 .

Заявниця вважає себе і членів сім`ї (матір, дочку) такими, що систематично зазнають домашнього насильства зі сторони ОСОБА_3 , а тому вона як жертва домашнього насильства потребує захисту, передбаченого Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

2. Стислий виклад позиції учасників провадження.

2.1. У судовому засіданні представник заявниці підтримав заявлену вимогу щодо застосування відносно ОСОБА_3 обмежувального припису. Зазначив, що навіть після звернення до суду із даною заявою поведінка кривдника не змінилась та загрожує психологічному і фізичному здоров`ю заявниці. Кривдник у будинку АДРЕСА_1 та у дворі вказаного домоволодіння систематично вчиняє погроми, скандалить погрожує фізичною розправою заявниці і членам сім`ї; телефонує із невідомих номерів (у тому числі і в нічний час) ОСОБА_2 , погрожує останній, залякує.

ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив; повістку про виклик до суду останньому вручено за останній відомим місцем проживання.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису (частина перша статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Керуючись наведеним, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи.

3. Фактичні обставини справи.

ОСОБА_2 проживає у будинку за адресою АДРЕСА_1 разом із донькою ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) та матір`ю ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3). До грудня 2021 року за вказаною адресою також проживав її син ОСОБА_3 (2002 року народження).

Після смерті чоловіка ОСОБА_6 поведінка сина ОСОБА_3 змінилась у негативному напрямку, останній систематично вживає алкоголь; його поведінка є агресивною.

Постановами Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами першою, другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

- постанова суду від 20.05.2021 за вчинення домашнього насильства 01.04.2021 відносно ОСОБА_2 ;

- постанова суду від 18.08.2021 за вчинення домашнього насильства 05.07.2021 відносно ОСОБА_2 ;

- постанова суду від 12.01.2022 за вчинення домашнього насильства 16.12.2021 відносно ОСОБА_7 (баби кривдника);

- постанова суду від 14.02.2022 за невиконання термінового заборонного припису 04.12.2021;

- постанова суду від 04.03.2022 за невиконання термінового заборонного припису 24.01.2022.

Термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_3 застосовувались 04.12.2021, 18.01.2022.

4. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та статті 20 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Положеннями статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК Україниу заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК Українирозглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 350-6 ЦПК Українипередбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»на строк від одного до шести місяців.

Статтею 76 ЦПК Українипередбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК Українивстановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина друга); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя).

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог.

Оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши факт притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку про наявність ризиків, щодо вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем проживання заявниці.

Зібрані у справі докази, на думку суду, свідчать про наявність психологічного і фізичного насильства у вигляді принижень та залякувань, погроз фізичною розправою, шарпання за одяг, які чинить ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_2 , та викликали у останньої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість і побоювання за фізичне здоров`я і життя. За таких обставин, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього психологічного і фізичного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Керуючись наведеним, суд вважає за необхідне видати стосовно ОСОБА_3 обмежувальний припис, яким заборонити йому перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися до житлового будинку АДРЕСА_1 на відстань ближче ніж 50 метрів; вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку.

Встановити строк дії обмежувального припису 3 (три) місяці.

Розподіл судових витрат.

На підставі частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 259, ст.350-1 - ст.350-6 ЦПК України, статтями 1,3,21,24,26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису- задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 у вигляді обмеження, яким заборонити ОСОБА_3 :

1) перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) наближатися до житлового будинку АДРЕСА_1 на відстань ближче ніж 50 метрів;

3) вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку.

Обмежувальний припис видати строком на 3 (три) місяці.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити Ковельському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту судового рішення 22.03.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА