Справа № 703/3909/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини

встановив:

01 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк терміном два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для звернення до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російській Федерації Тюменській області Ханти-Мансійського автономного округу Сургутського район, пгт. Федорівський, помер ОСОБА_2 , який проживав у вказаному населеному пункті та є батьком позивача. Позивач стверджує, що перевезла та похована батька у Вінницькій області, де похована її мати. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Брат позивача - ОСОБА_3 , який проживав разом з батьком в Російській Федерації письмово у нотаріуса по місцю реєстрації та місця проживання в Російській Федерації, відмовився від спадщини на її користь. Стверджує, що інших спадкоємців першої черги не має. Позивач не звернулася до державного нотаріуса до шести місяців після смерті батька через перебування тривалий час за кордоном. 24 липня 2021 року з правовстановлюючими документами на вищевказане спадкове майно позивач звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори та отримала відповідь, що нею пропущений строк прийняття спадщини, в зв`язку з чим необхідно в судовому порядку визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Вважає, що пропустила строк звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки не мала можливості своєчасно виїхати з Росії до місця відкриття спадщини через карантинні заходи західних держав. Так, 14 грудня 2020 року позивач виїхала до Росії та лише 23 липня 2021 року вона змогла повернутись в Україну. Крім того, вона зареєстрована та проживає у вищевказаному будинку батька, всі витрати на утримання будинку здійснює вона протягом декількох років. Крім того, вважає, що пропущений строк для прийняття спадщини не є тривалим, в зв`язку з чим звернулася до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

11 січня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Багмет Н.М. у судове засідання не з`явилися, остання звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та на їх задоволенні наполягає.

Представник відповідача Смілянської міської ради у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без її участі у відповідності до вимог законодавства та ухвали судове рішення за наявними в матеріалах справи документами, з урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, яка викладена у заявах про розгляд справи без їх участі, приходить до наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням запису актів цивільного стану Адміністрації м. Сургута Ханти-Мансійського автономного округу Югри 17 жовтня 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російській Федерації, Ханти - Мансійського автономного округу - Югра, Сургутського району, Федоровський, про що 17 жовтня 2020 року складений запис акта про смерть №6 (а.с.8).

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Смілянським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 26 вересня 2008 року за №20378769, ОСОБА_2 , на підставі мирової угоди від 16 вересня 2005 року, яка затверджена ухвалою Смілянського міськрайонного суду, є власником об`єкту незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Готовність незавершеного будівництва жилого будинку з надвірними спорудами складає 86% (а.с.10)

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вищевказаний об`єкт незавершеного будівництва.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Відділом запису актів цивільного стану адміністрації Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу - Югри 01 лютого 2021 року, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 24 квітня 2008 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Сміла Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис за №344 (а.с.7).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи, що доказів постійного проживання позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, матеріали справи не містять та позивачем не надані, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 , для прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 , зобов`язана була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено під час судового розгляду та це не заперечується позивачем, остання пропустила, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Тюменській області РФ, та отримано роз`яснення за №983/01-16 від 06 серпня 2021 року, в якому роз`яснено, що якщо спадкодавець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для поданням ним заяви про прийняття спадщини. Одночасно повідомлено, що нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, якщо нею подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а.с.12).

При цьому, як вбачається з заяви ОСОБА_3 від 28 жовтня 2020 року, посвідченого нотаріусом нотаріального округу Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Пилковою О.А. та зареєстрованої в реєстрі за №86/88-н/86-2020-2-537, він повідомив нотаріуса України по місцю відкриття спадщини про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 та він відмовляється від спадщини на користь його доньки ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З урахуванням викладеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 , як на підставу поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , зазначає, що не мала можливості в період часу з 14 грудня 2020 року по 23 липня 2021 року своєчасно виїхати з Росії до місця відкриття спадщини через карантинні заходи західних держав, а також вважає, що пропущений строк для прийняття спадщини не є тривалим.

Факт проживання позивача за межами України сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, як це передбачено пунктом 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чинної на час відкриття спадщини.

Вказана позиція відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі №589/1863/13-ц.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.1 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України.

Згідно ст.38 Закону України «Про нотаріат», на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину.

Будь-яких доказів неможливості з`явитися позивача до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном суду не надано.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача ОСОБА_1 про те, що її перебування в період часу 14 грудня 2020 року по 23 липня 2021 року перебування за межами України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, є безпідставними.

Крім того, судом встановлено, що батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , натомість, відповідно до доводів позивача, які викладені у позовній заяві, вона виїхала за межі території України 14 грудня 2020 року, тобто майже через два місяці після смерті батька, в зв`язку з чим у неї було достатнього часу для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса ще до її виїзду за кордон.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 20 листопада 2020 року у справі №127/12911/18.

Будь-яких доказів поважності причин неподання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька у період з 16 жовтня 2020 року по 14 грудня 2020 року позивачем не надано.

Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі №681/203/17-ц зазначив, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, шестимісячний строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 сплив 16 квітня 2021 року, при цьому позивач ОСОБА_1 з даною позовною заявою звернулася до суду 01 грудня 2021 року, тобто пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини становить більше ніж пів року, внаслідок чого не може бути визнаний судом незначним.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що відповідач не визнавав беззаперечно позовні вимоги, а залишив питання позову на розсуд суду, а також, що позивачем ОСОБА_1 не доведено поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.15, 16, 76, 81, 82, 89, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Смілянської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Відповідач - Смілянська міська рада, адреса: 20701, Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, буд.37, .

Головуючий Т.В. Ігнатенко