Справа №949/1348/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом Органу опіки та піклування - виконком Дубровицької міської ради до ОСОБА_1 про відібрання без позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Орган опіки та піклування - виконком Дубровицької міської ради звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відібрання без позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 виховує дітей одна, ніде не працює, проживають за рахунок державних соціальних допомог. В будинку не створені умови для проживання дітей, завжди багато пилу, стіни обшарпані, а кімнати потребують косметичного ремонту. З листопада 2020 року було помічено, що діти ні з ким не спілкуються, зростають замкнутими. ОСОБА_1 не вчить своїх дітей як правильно використовувати засоби гігієни та дотримуватися санітарно-гігієнічних норм. Починаючи з 21 квітня 2021 року, діти перебувають на обліку, як такі що перебувають у складних життєвих обставинах. Для дітей забезпечено тимчасове влаштування: ОСОБА_2 влаштовано в сім`ю знайомих ОСОБА_5 , а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в центр соціально-психологічної реабілітації. ОСОБА_1 не утримує своїх дітей. На даний час ОСОБА_1 не покращила умов для проживання дітей, не змінила свого відношення щодо виконання батьківських обов`язків. Вона не займається пошуком роботи, відмовляється від подальшої медичної допомоги. Таким чином, діти потребують захисту та набуття відповідного статусу, який давав би право на отримання державної підтримки та гарантій, а також влаштування дітей до сімейних форм виховання. Створити належних умов для проживання, захисту прав та інтересів своїх дітей, ОСОБА_1 не змогла.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному та просить суд його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.14-16).

Наказом Служби у справах дітей Дубровицької міської ради №8 від 21 квітня 2021 року, малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , було взято на облік, як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.22).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 16 квітня 2021 року вбачається, що в будинку холодно, брудно, наявний неприємний запах. Діти перебували вдома, хоча ОСОБА_2 повинна бути в школі, а ОСОБА_3 в садочку. Діти забезпечені одягом, взуттям, засобами гігієни. (а.с.23).

Згідно довідки №142 від 20 квітня 2021 року, виданої Дубровицьким НВК "Ліцей-школа" Дубровицької міської ради вбачається, що ОСОБА_2 15 червня 2008 року, навчається в 7-ПМ (природничо-математичному) класі Дубровицького НВК "Ліцей-школа" Дубровицької міської ради (а.с.24).

Згідно довідки №21 від 21 квітня 2021 року, виданої Дубровицьким ДНЗ №4 "Малятко" вбачається, що ОСОБА_3 2015 року народження дійсно відвідує Дубровицьким ДНЗ №4 "Малятко". Останній день відвідування 18 лютого 2021 року (а.с.25).

Згідно довідок №01-06/374 та №01-06/375 від 03 вересня 2021 року, виданих КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 23 квітня 2021 року по 03 вересня 2021 року перебували в КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради. Діти знаходилися на неповному державному утриманні (а.с.27-28).

Згідно листа за №01-06/444 від 11 жовтня 2021 року, виданого КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради, що за час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в центрі, їх мати ОСОБА_1 відвідувала дітей три рази. Один раз приїздила у нічний час після 00:00 год., ходила під вікнами центру, стукала у вікна спального корпусу. На зауваження чергового не реагувала. Ще один раз приїздила після 21:00 год., коли вже група дошкільнят спала. На контакт з працівниками центру не йшла. На момент вибуття з центру, діти емоційної близькості до матері не виявили (а.с.29).

Згідно довідки на учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 01 вересня 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , має стійкий церебростенічний синдром. Затримка психомовного розвитку на резидуально-органічному фоні. Розлад емоцій дитячого віку зі стійком типом (розлад навчальних навиків, розлад мовлення, розлад моторних функцій) (а.с.30).

Згідно довідки на учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 01 вересня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , має церебростенічний синдром. Затримка психомовного розвитку на резидуально-органічному фоні (а.с.31).

Згідно листа за №270 від 07 жовтня 2021 року, виданого Обласним спортивним ліцеєм в м. Костопіль Рівненської обласної ради вбачається, що ОСОБА_2 15 червня 2008 року навчається у Обласному спортивному ліцеї в м. Костопіль Рівненської обласної ради з 01 вересня 2021 року, на відділенні футболу (дівчата). Учениця систематично відвідує освітні та спортивно-тренувальні заняття, дотримується режиму дня. В період перебування ОСОБА_2 в ліцеї, її мама ОСОБА_1 забезпеченням та навчанням дочки не цікавилась. Контакт із закладом освіти підтримує ОСОБА_5 , до якої ОСОБА_2 їздила на вихідні (а.с.46).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 14 липня 2021 року вбачається, що стіни в будинку обшарпані, на меблях та стінах багато пилу. Речі розкидані по лікажх. Письмовий стіл заставлений залишками їжі та іншими речами. У всіх кімнатах речі розставлені хаотично, багато немитого посуду. Продукти харчування відсутні. Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають в КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради, ОСОБА_2 тимчасово проживає в с. Крупове у ОСОБА_5 . Туалет біля будинку відсутній (а.с.48).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 30 липня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 не йде на розмову із працівниками Служби у справах дітей. В кімнатах будинку нічого не змінено (стіни, стеля не побілені; шпалери подерті, на меблях, вікнах наявний пил). Посеред кухні різні речі рокидані на підлозі, стіл та плита заставлені немитим посудом. Речі (одяг) розкидані по ліжках. На подвір`ї суха трава висотою 0,5 м, город заріс зіллям, туалет не зроблений (а.с.49).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 17 серпня 2021 року вбачається, що у двох кімнатах є ліжка, шафа, сервант, письмовий стіл, стіл на кухні, пральна машина, підведено воду. Грубу було перероблено завдяки ОСОБА_5 , в якої на даний час проживає ОСОБА_2 . В кімнатах неприбрано, наявний пил, антисанітарні умови (а.с.50).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 02 вересня 2021 року вбачається, що в кухні на столі багато брудного посуду. Стіни потребують побілки. Грубу перероблено, але вона не штукатурена. На ліжках і підлозі розкидані одяг та речі. ОСОБА_1 повідомила, що вона навмисно порвала документи, з якими повинна була забирати дітей. Пояснити свій вчинок не змогла, поводилась неадекватно, різко змінювався настрій (а.с.51).

Згідно довідки №502 від 07 жовтня 2021 року, виданої Дубровицькою районною філією Рівненського обласного центру зайнятості вбачається, що ОСОБА_1 , на обліку в Дубровицькій районній філії Рівненського обласного центру зайнятості у пошуках роботи не перебуває (а.с.52).

Згідно довідки №471 від 13 жовтня 2021 року, виданої Чудельською спеціальною школою І-ІІ ступенів вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно навчається в 1-му класі КЗ "Чудельська спеціальна школа №1 І-ІІ ступенів" Рівненської обласної ради (а.с.56).

Згідно довідки №472 від 13 жовтня 2021 року, виданої Чудельською спеціальною школою І-ІІ ступенів вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно навчається в дошкільній логопедичній групі №2 КЗ "Чудельська спеціальна школа №1 І-ІІ ступенів" Рівненської обласної ради (а.с.57).

Згідно інформації за №475 від 18 жовтня 2021 року, наданої КЗ "Чудельська спеціальна школа №1 І-ІІ ступенів" Рівненської обласної ради вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 навчаються у вказаному закладі. Діти забезпечені одягом, взуттям, навчальними посібниками та шкільним приладдям. Діти цілодобово перебувають у пришкільному інтернаті закладу. Вони не мають емоційного контакту з матір`ю, ніколи про неї не згадують. З 03 вересня 2021 року по 12 жовтня 2021 року, мати жодного разу не відвідувала дітей. 12 жовтня 2021 року о 13:00 год. ОСОБА_1 приїхала відвідати своїх дітей та привезла їм гостинці. О 15:00 год. мати поїхала додому. 13 жовтня 2021 року о 16:30 год. мати приїхала до школи (без верхнього одягу), щоб забрати дітей. Черговий вихователь відмомила їй у зв`язку з тим, що дана сім`я перебуває на обліку, як така, що має складні життєві обставини та служба у справах дітей забороняє віддавати дітей матері без їх відома. Згодом ОСОБА_1 викликала поліції та поскаржилась, що їй не віддають дітей. О 17:00 год. до закладу приїхала поліція та розібравшись у ситуації, працівники поліції та матір (яка до приїзду поліції блукала лісом), залишили заклад, а діти залишись в закладі та перебувають на даний час (а.с.58).

Згідно висновку Органу опіки та піклування - виконкому Дубровицької міської ради від 08 жовтня 2021 року, враховуючи обставини, в яких опинилися неповнолітні діти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , Орган опіки та піклування - виконком Дубровицької міської ради вважає за доцільне відібрати від ОСОБА_1 її непонолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , без позбавлення її батьківських прав, оскільки це є доцільним та відповідає інтересах дітей (а.с.53-55).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно з частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У статті 11 зазначеного Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.

Відповідно до частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до принципу статті 3 Конвенції про права дитини, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції передбачено, що забезпечується те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Суд дійшов переконливого висновку про те, що існує реальна загроза для життя та здоров`я неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Залишення дітей з матір`ю становитиме реальну загрозу того, що діти страждатимуть через відсутність піклування, через неповноцінне харчування, виховання та відсутність емоційної підтримки, залишення дітей у матері є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання.

Судом встановлено, що відповідачка веде нездоровий спосіб життя, не займається пошуком роботи, відмовляється від медичного лікування, малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають низький виховний потенціал, відповідачка не дотримується правил гігієни і не навчає цьому дітей, дитячі речі, постільна білизна, ковдри у занедбаному стані та неохайні. Діти не отримують раціонального харчування. У будинку, де проживали діти, психологічна атмосфера напружена, що негативно впливає на психоемоційний стан та розвиток дітей. Відповідачка свою поведінку щодо виховання дітей не змінила.

Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України", втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей.

Частиною 1 статті 170 Сімейного кодексу України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 170 Сімейного кодексу України, діти передаються органові опіки та піклування, оскільки другого з батьків позбавлено батьківських прав, а баба, дід чи інші родичі не виявили бажання піклуватись про відібраних дітей.

Враховуючи обставини справи, судом встановлено, що відповідачка ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, а тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав є обґрунтованою і її задоволення є необхідним та буде сприяти якнайкращому захисту прав та законних інтересів дітей.

Також, відповідно до частини 3 статті 170 Сімейного кодексу України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір", а відтак суд дійшов висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідачки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 155, 170, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 12, 141, 247, 258, 265, 268, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства", суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Відібрати від ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав.

Передати малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подальшого влаштування - Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Дубровицької міської ради.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено 12 березня 2022 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор