Провадження № 2/161/506/22
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

21 березня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області:

у складі головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судових засідань Міліщук Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів - Мартинюк В.В., Романішиної Т.Л.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного управління національної поліції у Волинській області, Волинської обласної прокуратури, про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частку автомобіля, виділення у власність автомобіля та визнання його індивідуальною власністю, припинення спільної сумісної власності подружжя на автомобіль та знаття арешту з автомобіля,

в с т а н о в и в:

У провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом.

До початку розгляду справи по суті були поставлені на розгляд письмове клопотання представника Головного управління національної поліції у Волинській області Забожчук О.В. про закриття провадження у справі, яке надійшло до суду 17.11.2021, та письмове клопотання керівника Волинської обласної прокуратури Тимчука В.В. про закриття провадження у справі, заявлене у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 30.11.2021.

Клопотання мотивовані тим, що позивач просить звільнити з-під арешту автомобіль марки Dodge Avenger, н.з. НОМЕР_1 , яким було забезпечено кримінальне провадження (накладено на майно) відносно підозрюваного ОСОБА_3 , тому представники відповідачів вважають, що спір у даній справі знаходиться поза межами цивільної юрисдикції, а звільнення такого майна з-під арешту повинно вирішуватись в порядку, визначеному КПК України.

В судовому засіданні представники відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтримали заявлені клопотання, просили провадження у справі закрити.

Представники позивача ОСОБА_2 , адвокат Хохлов В.О., заперечував щодо задоволення вищевказаних клопотань. Наполягав на розгляді даної в порядку цивільного судочинства, оскільки всі заявлені позовні вимоги, на його переконання слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про: поділ спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вигляді автомобіля марки Dodge Avenger, н.з. НОМЕР_1 ; визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права власності на Ѕ частини за кожним майна, набутого ними за час шлюбу, а саме автомобіля марки Dodge Avenger, н.з. НОМЕР_1 ; виділити ОСОБА_2 у власність автомобіль марки Dodge Avenger, н.з. НОМЕР_1 ; визнати індивідуальною власністю ОСОБА_2 автомобіль марки Dodge Avenger, н.з. НОМЕР_1 , вартістю 204 280 грн.; припинити право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль марки Dodge Avenger, н.з. НОМЕР_1 , вартістю 204 280 грн.; зняти арешт з автомобіля марки Dodge Avenger, н.з. НОМЕР_1 , накладений 14.08.2008 старшим слідчим в ОВС ВРОВСЗОГ СУ УМВС України у Волинській області Вітчинюком А.А. та зобюов`язати ГУНП у Волинській області передати вказаний автомобіль ОСОБА_2 разом із свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що на майно, яке є об`єктом даного спору, а саме автомобіль марки Dodge Avenger, н.з. НОМЕР_1 , 14.08.2008 накладено арешт старшим слідчим в ОВС ВРОВСЗОГ СУ УМВС України у Волинській області Вітчинюком А.А. в межах кримінального провадження №0000047 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 15 ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України.

Станом на день розгляду справи, вищевказане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Кальковою Л.А. від 20.08.2021 у справі №161/13719/21 (провадження №1-кс/161/5998/21) в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту на вищевказане майно, яке мотивовано тим, що воно перебуває у спільній сумісній власності подружжя, відмовлено.

В подальшому, ухвалою Волинського апеляційного суду від 26.08.2021 відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду.

Ухвалою Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.09.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційної скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 26.08.2021.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.03.2018 у справі №202/1452/18, у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.

Відповідно до п.9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п.10 даного розділу, кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно із положеннями цього Кодексу.

Окрім того, судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2011 у справі №2-6433/11 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління внутрішніх справ України у Волинській області, Луцької об`єднаної державної податкової інспекції про передачу майна на відповідальне зберігання, предметом якого було звільнення з-під арешту майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя та передачу майна на відповідальне зберігання, а саме автомобіля марки Dodge Avenger, н.з. НОМЕР_1 . Рішення набрало законної сили 29.11.2011.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.255 ЦПК України, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та у разі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд закриває провадження у справі.

Враховуючи, що даний спір в частині вирішення питання про зняття арешту з майна підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства, а поділ, виділ такого майна, або припинення права власності на вказане майно є неможливим до вирішення питання про скасування арешту на таке майно, тому суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, закриття провадження в справі з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись п.1,2 ч.1 ст.255, ст.ст. 222, 256, 258-261, ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника Головного управління національної поліції у Волинській області Забожчук О.В. та керівника Волинської обласної прокуратури Тимчука В.В. задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного управління національної поліції у Волинській області, Волинської обласної прокуратури, про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частку автомобіля, виділення у власність автомобіля та визнання його індивідуальною власністю, припинення спільної сумісної власності подружжя на автомобіль та знаття арешту з автомобіля - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 25.03.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк