Справа № 137/1578/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2022 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Літинська селищна рада Вінницького району Вінницької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що вона є власницею земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0036, для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,5438, кадастровий номер :03:001:0037, для ведення особистого селянського господарства, яка належить відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.10.2018 р. Дані земельні ділянки розташовані за адресою АДРЕСА_2 .

Суміжна земельна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 знаходилась у користуванні ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті користувачем даної земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2 , але на яких підставах її невідомо.

Позов мотивує тим, що ОСОБА_2 користуючись земельною ділянкою, яка належала ОСОБА_3 облаштував огорожу даної земельної ділянки та встановив на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 бетонні стовпи, використовує частково привласнену земельну ділянку за цільовим призначенням, а саме для вирощування городини.

У зв`язку з зазначеним, вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням знести бетонні стовпи, що знаходяться на її земельній ділянці. Крім того, вона зверталася зі скаргами до Кулижської сільської ради та до правоохоронних органів.

ТОВ Юридично-земельний союз «Альянс» було здійснено переобміри земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , були встановлені нові межові знаки і відновлена межа згідно технічної документації на земельні ділянки ОСОБА_1 .

Після обміру та встановлення межових знаків на земельних ділянках ОСОБА_1 було встановлено, що ОСОБА_2 порушив межі та встановив бетонні стовпи на її землі.

Встановлення факту незаконного користування земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_1 підтверджується актом встановлення межових знаків від 24.07.2019 р. складений комісією у складі: землевпорядника сільської ради землевпорядником сільської ради Морочківською О.М., секретарем земельної комісії Байделюк О.О. та депутатом сільської ради Кулижською А.А.

Незважаючи на вимоги щодо звільнення земельної ділянки від вказаних елементів огорожі, відповідач ОСОБА_2 так і не здійснив їх демонтаж, фактично на свій розсуд без відповідних дозвільних документів змінив розмір земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 створивши перешкоди даною земельною ділянкою.

Вважає, що внаслідок переносу паркану ОСОБА_2 , фактична конфігурація та межі земельної ділянки належної її, не відповідають конфігураціям та межам, вказаним у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.10.2018 р.

За таких підстав змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом перенесення елементів паркану у вигляді бетонних стовбців розташованих на межі суміжного землекористувння між земельними ділянками розташованими по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , для приведення меж у стан відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, який є додатком до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.04.2018 р. №НВ-018, право власності на яку належить ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги з підстав зазначених в позові підтримала повністю і просить їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сидорчук Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Суду пояснила, що її довірителька ОСОБА_1 є власником земельної ділянки земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0036, для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,5438, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 . Сусідній землекористувач ОСОБА_2 самовільно встановив на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства бетонні стовбці, тим самим зробив межу. Проте дана межа ОСОБА_2 не відповідає дійсності і виходить на земельну ділянку ОСОБА_1 . На неодноразові звернення її довірительки самовільно забрати стовбці, відповідач ухиляється. Тому просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та не чинити перешкод при перенесенні бетонних стовбців та приведенні земельної ділянки у стан відповідно до додатків висновку експерта №608 від 09.06.2021 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнав та просить відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Захарчук М.В. в судовому засіданні позову не визнав. Суду пояснив, що його довіритель користується земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 . Після її смерті його довіритель почав користуватися вказаною земельною ділянкою і зокрема були визначені її межі. Вказаних меж він не порушував. В задоволенні позову просить відмовити повністю.

Представник третьої особи без самостійних вимог Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого просять розгляд справи проводити без участі представника. Проти заявленого позову не заперечують.

Із пояснень експерта ОСОБА_5 встановлено, що він працює судовим експертом і безпосередньо проводив експертизу по даній справі. Про початок проведення експертизи були повідомлені сторони. При виїзді на місце встановлено, що бетонні стовбчики знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_1 . На додатку №2 експертизи чітко зазначено на яку саме відстань який стовбчик необхідно перенести. Заміри він здійснював фактично на земельній ділянці і порівнював з інформацією взятої з Державного земельного кадастру. Сторонам необхідно здійснити комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та додатку до нього (а.с.9-11) інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку площею 0,5438 га, кадастровий номер :03:01:0037 відсутня.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12) ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,5438 га, кадастровий номер :03:01:0037, для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту встановлення межових знаків від 24.07.2019 р. (а.с.13) встановлено, що представником ТОВ Юридично-земельний союз «Альянс» було зроблено переобміри земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер запису про право власності 2863014 від 25.10.2018), з метою відновлення межових знаків між земельними ділянками гр. ОСОБА_1 та земельною ділянкою, яка згідно запису земельно-кадастрової книги №1 особовий рахунок № НОМЕР_1 та книги погосподарського обліку №1 особовий рахунок № НОМЕР_2 рахується за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Користувачем земельної ділянки померлої ОСОБА_3 на даний час являється ОСОБА_2 .

В процесі переобміру були встановлені нові межові знаки і відновлена межа згідно технічної документації на земельні ділянки гр. ОСОБА_1 .

Гр. ОСОБА_2 не погодився бути присутнім при обмірі та поновленні межових знаків.

Після обміру та встановлення межових знаків на земельних ділянках ОСОБА_1 було виявлено, що гр. ОСОБА_2 порушив межі та встановив свої бетонні колики на землі ОСОБА_1 .

Також судом досліджено Висновок експерта №608 від 09 червня 2021 р. з додатками (а.с.75-92) встановлено, що на підставі проведеного дослідження, а саме порівнявши координати поворотних точок меж земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , які були визначені під час проведення візуально інструментального обстеження та координати поворотних точок меж земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037, відповідно до інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі, (додатку до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.04.2018 р. №ВН-018 можливо зробити висновок, що межі земельної ділянки (координати поворотних точок меж, міри ліній по периметру) кадастровий номер :03:001:0037, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 не відповідають інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі (кадастровому плані доданого до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.04.2018 р. №ВН-018) щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037 площею 0,5438 га, яка перебуває у власності ОСОБА_1 . Станом на час проведення дослідження бетонні стовпи у кількості 3-х шт. встановлені у межах земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037, площею 0,5438 га, яка перебуває у власності ОСОБА_1 .

Після співставлення інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі щодо розмірів та меж земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037 площею 0,5438 га АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 з межами земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , які були визначені під час проведення візуально інструментального обстеження можливо зробити висновок, що конфігурація зовнішні розміри меж земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 не відповідають правовстановлюючим документам на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0037 (додатку до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.04.2018 р. №ВН-018), а саме:

- частина земельної ділянки площею 0,0005 га, яка входить до складу земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037, що належить ОСОБА_1 (з боку земельної ділянки АДРЕСА_1 ) не перебуває у її користуванні, із розмірами по периметру від точки А за годинниковою стрілкою: 19,81 м., 19,83 м., 0,53 м.;

- частина земельної ділянки площею 0,0098 га, яка входить до складу земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037, що належить ОСОБА_1 (з боку земельної ділянки АДРЕСА_1 та земель ОСОБА_6 ) не перебуває у її користуванні, із розмірами по периметру від точки Б за годинниковою стрілкою: 107,19 м., 66,24 м., 52,94 м., 4685 м., 30,60 м,, 30,18 м.;

- частина земельної ділянки площею 0,00182 га, яка не входить до складу земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037, що належить ОСОБА_1 (з боку земель сільської ради та земель гр. ОСОБА_7 ) перебуває у її фактичному користуванні, із розмірами по периметру від точки В за годинниковою стрілкою: 25,84 м., 207,59 м., 136,93 м., 69,29 м., 27,79 м.

З огляду на те, що земельна ділянка, яка є об`єктом дослідження має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, а також те, що на ній відсутні земельні поліпшення для приведення меж земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037, площею 0,5438 га АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 до меж, які визначені правостановлюючими документами на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0037 (додатку до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.04.2018 р. №ВН-018) необхідно здійснити комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. №376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за №391/17686.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ст. 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обрати такі способи викорситання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року Про практику застсоування судами земельного законодаства при розгляді цивільних справ, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, який здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом, в тому числі відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушють права або створюють небезпеку порушення прав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та враховуючи показання експерта, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково за наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037 площею 0,5438, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 та належить її відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.10.2018 р.

Встановленні на її земельній ділянці відповідачем ОСОБА_2 бетонні стобвці та самовільне захоплення частини її земельної ділянки, порушують її права як власника та створюють перешкоди у користуванні належною земельною ділянкою.

Зокрема, висновком експерта №608 від 09 червня 2021 р. підтверджується факт самовільно захоплення ОСОБА_2 частини земелньої ділянки, оскільки земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0037, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 не відповідають інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі.

За таких підстав, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають до задоволення частково, а тому відповідача ОСОБА_2 слід зобов`язати усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0037 розташованої за адресою АДРЕСА_2 та не чинити перешкод при перенесенні елементів паркану у вигляді бетонних стовбців на межі суміжного землекористування між земельними ділянками розташованими по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 для приведення меж земельної ділянки належної ОСОБА_1 у стан відповідний до додатків висновку експерта №608 від 09.06.2021 року.

Враховуючи ту обставину, що позов підлягає до задоволення, тому суд на підставі ст. 141 ЦПК України вирішує питання щодо розподілу судових витрат понесених ОСОБА_1 під час розгляду справи.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. Так, на підтвердження понесених позивачем витрат суду надано квитанцію про сплату судового збору на суму 840 грн. та квитанції про оплату послуг адвоката Сидорчук Н.М. на суму 8500 грн. та акт приймання-передачі наданих послуг від 08.10.2020 р., а тому дані витрати в сумі 9340 грн. підлягають до відшкодування з відповідача ОСОБА_2 .

На підставі ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76, 81, 141, 206, 259, 263-268 ЦПК України, ст. 91, 103, 152 ЗК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0037 розташованої за адресою АДРЕСА_2 та не чинити перешкод при перенесенні елементів паркану у вигляді бетонних стовбців на межі суміжного землекористування між земельними ділянками розташованими по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 для приведення меж земельної ділянки належної ОСОБА_1 у стан відповідний до додатків висновку експерта №608 від 09.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 840 грн., відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 8500 грн, а всього 9340 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.