Справа № 346/5320/21
Провадження № 2/346/312/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Сав`яка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів на утримання малолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

позивач в судові засідання, призначені на 22.02.2022 року та 24.03.2022 року не з`явився, про час і місце цих засідань повідомлявся за адресою, вказаною ним в позовній заяві, про що свідчить відповідне поштове повідомлення про одержання судової повістки-виклику. Про причини неявки в зазначені судові засідання позивач не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності чи про відкладення судового засідання. Позивач також повідомлявся про виклик в судові засідання шляхом надсилання SMS-повідомлення на номер мобільного телефону, що стверджується довідками про доставку SMS-повідомлення від 07.02.2022 року та 23.02.2022 року. Крім того, позивач не з`явився в підготовчі судові засідання, призначені на 08.12.2021 року, 13.01.2022 року та 07.02.2022 року. 08.12.2021 року його представник, адвокат Шевчук-Філімон Н.М. електронною поштою надіслала до суду письмову заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з її участю в іншому судовому засіданні, а в підготовчому засіданні 13.01.2022 року просила розгляд справи відкласти.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в просить даний позов залишити без розгляду у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача та/або його представника в судове засідання з часу подання позовної заяви до суду (04.11.2021 року). Розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Як зазначено в ст. 10 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, ст.ст. 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

ВС роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Суд зауважив, що правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності заявника (постанова Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13).

Згідно зі ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на розумні строки розгляду справи, та те, що позивач не з`являється в суд для розгляду справи без підтвердження поважності неявки, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

На підставі наведеного, та, керуючись ч. 2 ст.247, п.3 ч.1 ст.257, 260, 261, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів на утримання малолітніх дітей залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Яремин М. П.