Справа № 307/2695/19
Провадження № 2/307/406/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Ваш Е.О., представника позивача - адвоката Борисової Г.Й., представників відповідача ОСОБА_1 - адвоката Решетаря В.В. та адвоката Білас Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» до Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання незаконними рішення 5 сесії 7 скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за № 109 від 01 липня 2006 року, рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за № 191 від 03 лютого 2017 року та рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 398 від 27 листопада 2018 року, та скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про скасування кадастрового номеру, та скасування реєстрації об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонної площадки та металічної конструкції,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» звернулася до суду з позовом до Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання незаконними рішення 5 сесії 7 скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за № 109 від 01 липня 2006 року, рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за № 191 від 03 лютого 2017 року та рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 398 від 27 листопада 2018 року, та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0026 шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування, та скасування реєстрації об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0026 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 244, номер запису про право власності 18985172 та зобов`язання відповідача ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, а саме: звільнити земельну ділянку площею 132 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 , (118 км 9 пк (117+820) перегону Тячів-Тересва біля самого переїзду з правої сторонни по ходу кілометрів) з кадастровим номером :03:003:0026 шляхом демонтажу бетонної площадки та металічної конструкції, які розташовані на цій земельній ділянці.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 квітня 2021 року в справі призначено судову земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою та на час проведення експертизи провадження у справі було зупинено.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2021 року відновлено провадження в справі після повернення справи без висновку експерта у зв`язку з непроведенням попередньої оплати вартості судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що на підставі державного акту на право постійного користування землею серії П-ЗК011 № 000396 від 16 липня 1996 року, виданим Тячівською районною радою народних депутатів Львівській залізниці на Хустську дистанцію колії посвідчено право постійного користування земельною ділянкою площею 113,92 га в межах згідно з планом землекористування. Правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту згідно Постанови КМУ від 02 вересня 2015 року за № 735 є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця". Згідно внесених змін до Статуту повне найменування товариства - Акціонерне товариство «Українська залізниця». Згідно державного акту залізниці надано землю у постійне користування для розташування об`єктів залізничного транспорту відповідно до розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації від 16 липня 1996 року № 546. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 146. На території Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області в постійному користуванні залізниці перебувають землі площею 10,49 га. 17 квітня 2019 року під час проведення обстеження земельної ділянки в межах населеного пункту с. Бедевля Тячівського району Закарпатської області виробничим підрозділом «Хустська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» виявлено, що в смузі відведення залізниці невідомими особами здійснюється будівництво. Порушення прав залізниці зафіксовано актом від 17 квітня 2019 року за № Л-271, обставини наступні: 118 км 9 пк (117+820) перегону Тячів-Тересва біля самого переїзду з правої сторони по ходу кілометрів виявлено забетоновану площадку з металічною конструкцією на відстані 13 м від осі головної колії. Смуга відведення згідно схеми до Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК011 № 00039 в даному місці становить 17 м. Довжина забетонованої площадки з металічною конструкцією становить 33 м, а ширина - 4,5 м., площа даної площадки - 148, 5 кв.м. Земельна ділянка ОСОБА_1 , на якій забетонована площадка, частково входить у ширину смуги відведення залізниці і загальна площа перетину земельної ділянки ОСОБА_1 в смузі відведення залізниці становить 132 кв.м. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 176166322) земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0026, площею 0,0745 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, дата реєстрації - 08 лютого 2017 року , власник ОСОБА_1 . Підстави виникнення права власності: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер НВ-017, виданий 13 січня 2017 року, виписка з рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 03 лютого 2017 року за № 191, рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 27 листопада 2018 року за № 398, витяг з Державного земельного кадастру, серія та номер: НВ -018, виданий 19 грудня 2018 року. Листом від 11 липня 2019 року за № 29-7-0.2-4494/2-19 Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області повідомлено, що згідно рішення 5 сесії 7 скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 01 липня 2006 року за № 109 земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0026, площею 0,0745 га відведена у приватну власність та зареєстрована в Державному земельному кадастрі 13 січня 2017 року. Крім того, повідомлено, що відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01 жовтня 2018 року документації із землеустрою у Відділі вилучено на підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2018 року в справі № 307/2541/18. Крім цього, листом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 25 липня 2019 року за № 02-9/147 повідомлено, що рада не володіє інформацією про власника ділянки, а листом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 12 серпня 2019 року № 02-9/159 відмовлено у наданні копії рішень ради щодо спірної земельної ділянки. Позивач зазначає, що рішення ОСОБА_1 , зазначені як підстава виникнення права власності, є такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки прийняті з перевищенням повноважень, з порушенням норм земельного законодавства та є такими, що порушують право Залізниці на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху, а відтак такими, що підлягають визнанню незаконними. Як на підставу позовних вимог посилається на ст. 23 ЗУ «Про транспорт», ст.ст. 68, 84, 92, 152, 155 ЗК України, ст. ст. 24, 59, 73, 77 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.ст. 1, 26 ЗУ «Про державний земельний кадастр». Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла залізниця становить 11 526, 00 гривень, які просить стягнути з відповідачів.

Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що проти позову заперечує в повному обсязі з тих підстав, що права та законні інтереси АТ «Укрзалізниця» на користування земельною ділянкою у спірних правовідносинах відповідачкою ОСОБА_1 не порушені.Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 150486111 від 20 грудня 2018 року відповідачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0745 га, кадастровий номер :03:003:0026, розташованої по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 244.Відповідно до паспорта прив`язки групи тимчасових споруд (п`ять торгових павільйонів) для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 № 01-17/1 від 18 березня 2019 року, виданого відділом капітального будівництва, містобудування та архітектури Тячівської РДА 18 березня 2019 року на земельній ділянці нею були розміщені тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності - п`ять торгових павільйонів.На облаштування земельної ділянки та встановлення торгових павільйонів ОСОБА_1 були витрачені грошові кошти у великих розмірах - близько 700 000, 00 гривень.Як вбачається з доданих до позовної заяви письмових документів, позивач своє право на постійне користування землею обгрунтовує наявністю державного акту на право постійного користування землею II- ЗК 011 № 000396 від 16 липня 1996 року, виданого Львівській залізниці на Хустську дистанцію колії на земельну ділянку площею 113, 92 га.Поряд з цим, позивачем не додано до позовної заяви копії технічної документації по складанню державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК 011 №000396 від 16 липня 1996 року, як цього вимагають положення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (а тому, числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах N 28 від 15 квітня 1993 року, норми якої були чинними на момент видачі державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК 011 №000396 від 16 липня 1996 року. Всупереч вимогам закону, наданий позивачем державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЗК 011 № 000396 від 16 липня 1996 року, виданий не на підставі рішення відповідної місцевої Ради народних депутатів, а на підставі розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації, яка згідно вимог ст.ст. 9-14,19 ЗК України в редакції 1990 року не була наділена повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у постійне користування.Оскільки земельна ділянка згідно державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК 011 № 000396 від 16 липня 1996 року передана у постійне користування, розташована на території кількох місцевих Рад народних депутатів, що підтверджується описом меж земельної ділянки, державні акти на право постійного користування землею повинні були видаватися окремо на території кожної Ради народних депутатів.Також позивачем не надано документів, що підтверджують визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та плану земельної ділянки, та не надано матеріалів погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Крім цього, зазначає, що позивачем не виготовлялася технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), згідно державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК 011 № 000396 від 16 липня 1996 року, кадастровий номер земельній ділянці у встановленому порядку не присвоювався. Виходячи із вимог земельного законодавства, земельна ділянка, як об`єкт правовідносин, повинна бути сформована у встановленому порядку.Однак, позивачем у справі не доведено належними і допустимими доказами, що земельна ділянка згідно державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК 011 №000396 від 16 липн 1996 року є сформованою у відповідності до вимог законодавства.Позивачем не доведено, що площа земельної ділянки згідно державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК 011 №000396 від 16 липня 1996 року зменшилася саме за рахунок земельної ділянки площею 0,0745 га, кадастровий номер :03:003:0026, розташованої по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, що перебуває у власності ОСОБА_1 .Позивачем не доведено також факту самовільного захоплення ОСОБА_1 частини земельної ділянки згідно державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК 011 № 000396 від 16 липня 1996 року.Позивачем не доведено факту накладання земельної ділянки площею 0,0745 га, кадастровий номер :03:003:0026, на земельну ділянку згідно державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗК 011 № 000396 від 16 липня 1996 року розмірів та площі такого накладання. Позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка площею 0,0745 га кадастровий номер :03:003:0026, чи певна її частина входить до складу земель залізничного транспорту, є частиною смуги відведення залізниць, а саме: землі, наданої під залізничне полотно та його облаштування.Зокрема, позивачем не підтверджено доводів про те, що ширина смуги відведення повинна складати 17 метрів, як це зазначено у позовній заяві.Позивачем не надано відповідної землевпорядної документації на земельні ділянки, а також технічної документації, розробленій для споруд смуги відведення залізничної колії.За таких обставин недоведеним є визначення ширини смуги відведення за державним актом позивача, а відтак, і факт порушення ОСОБА_1 прав позивача у сфері землекористування.Крім цього, земельна ділянка залізниці і земельна ділянка ОСОБА_1 між собою не межують, оскільки у описі меж земельної ділянки площею 0,0745 га. кадастровий номер :03:003:0026, зазначені згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначені землі Закарпатоблавтодору та землі Бедевлянської сільської ради.Державна реєстрація земельної ділянки, кадастровий номер :03:003:0026, розташованої по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , була проведена у повній відповідності з вимогами Закону України «Про державний земельний кадастр».Також позовна заява не містить доводів про порушення посадовою особою, що провела державну реєстрацію земельної ділянки, певних конкретних норм Закону України «Про державний земельний кадастр» чи інших нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини. Крім цього, зазначає, що рішення 5-ої сесії 7-го скликання Бедевлянської сільської ради від 01 липня 2006 року № 109, яке позивач просить визнати незаконним і скасувати, щодо відповідача ОСОБА_1 не приймалося, а тому таке взагалі не може бути предметом позовних вимог.

Позивач АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» подала до суду відповідь на відзив відповідача ОСОБА_1 , в якому зазначає, що право позивача на користування земельною ділянкою в межах Тячівського району Закарпатської області підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК011 №000396 від 16 липня 1996 року, виданим Тячівською районною радою народних депутатів Львівській залізниці на Хустську дистанцію колії. Натомість твердження відповідача ОСОБА_1 щодо видачі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК011 № 000396 не відповідною радою народних депутатів, а, всупереч нормам діючого земельного законодавства, Тячівською районною радою народних депутатів, є безпідставним, так як державний акт не оскаржувався і судом недійсним не визнавався. Крім того, відповідно до пункту десятого Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Для підтвердження меж земель залізниці по Тячівському району надано витяг з Технічного звіту по виготовленню Державного акту на право постійного користування землею Львівській залізниці на Хустську дистанцію колії в межах Тячівського району Закарпатської області та копію плану меж землекористування із зазначенням земельних меж відповідних сільських, селищних рад, погодженого представниками відповідних органів.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській областіподала пояснення по суті справи, в яких містяться посилання на нормативно-правові акти, що регулюють вказані правовідносини, та просить врахувати дані письмові пояснення при прийнятті рішення по даній справі.

Представник позивача Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» - адвокат БорисоваГ.Й. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_1 - адвокати Решетар В.В. та Білас Л.В. в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що позивачем не подано жодних доказів, що спірна земельні ділянка накладається на земельну ділянку, що перебуває у користуванні позивача. Просять у позові відмовити.

Представник відповідача Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області голова ради Бедей П.І. в судове засідання не з`явився, позак подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності відповідача Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК011 № 000396 від 16 липня 1996 року, виданого Тячівською районною радою народних депутатів Тячівського району Закарпатської області та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 146, Львівській залізниці на Хустську дистанцію колії надано у постійне користування земельну ділянку площею 113,92 га в межах згідно з планом землекористування для розташування об`єктів залізничного транспорту. Даний державний акт на право постійного користування землею виданий на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 16 липня 1996 року за № 546. Згідно опису меж вказана земельна ділянка межує, в тому числі, від Г до Д, із землями Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області. Оригінал цього державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК011 № 000396 від 16 липня 1996 року оглянуто судом в судовому засіданні.

Також позивачем надано технічний звіт по виготовленню державного акта на право постійного користування землею Львівській залізниці на Хустську дистанцію колії в межах Тячівського району Закарпатської області, оригінал якого судом також оглянуто в судовому засіданні, відповідно до якого загальна площа земель Львівської залізниці в межах Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області становить 10, 49 га.

Правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року за № 735 є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця". Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2018 року за № 938 «Про деякі питання діяльності акціонерного товариства «Українська залізниця», 27 листопада 2018 року проведено державну реєстрацію Статуту АТ «Укрзалізниця» у новій редакції та повне найменування товариства значиться як Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Актом комісійної перевірки щодо правомірності заняття різними суб`єктами господарювання земельних ділянок, які належать на праві постійного користування ВП "Хустська дистанція колії" регіональної філії "Львівська залізниця" в межах населеного пункту Бедевля Тячівського району Закарпатської області від 17 квітня 2019 року за № Л-271, комісією у складі головного інженера підрозділу Маринець В.Г., інженера - землевпорядника Лемак А.Ю. під час обстеження виявлені порушення, а саме: 118 км 9 пк (117+820) перегону Тячів-Тересва біля самого переїзду з правої сторони по ходу кілометрів виявлено забетоновану площадку з металічною конструкцією на відстані 13 м. Смуга відведення згідно схеми до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою становить в цьому місці 17 м. Довжина забетонованої площадки з металічною конструкцією становить 33 м, а ширина - 4,5 м., площа даної площадки - 148, 5 кв.м.. До даного акту додану план-схему бетонної площадки с. Бедевля, підписану начальником ВП «Хустська дистанція колії» Коваль С.М..

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02 серпня 2019 року, земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0026, площею 0,0745 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, вид обмеження: охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта зв`язку, площа земельної ділянки, на яку поширюється обмеження: 0,0253 га. Номер запису про право власності: 18985172, дата державної реєстрації - 08 лютого 2017 року. Підстави виникнення права власності: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер НВ-017, виданий 13 січня 2017 року, виписка з рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 03 лютого 2017 року за № 191, рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 27 листопада 2018 року за № 398, витяг з Державного земельного кадастру, серія та номер: НВ-018, виданий 19 грудня 2018 року. Власником зазначеної земельної ділянки являється відповідач ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Державного земельну кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 19 липня 2019 року земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0026, площею 0,0745 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, зареєстрована 13 січня 2017 року, власником являється в цілому відповідач ОСОБА_1 .

Позивачем до матеріалів позову також додано кадастровий план земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0026 та відповідно до наданого позивачем опису меж зазначеної земельної ділянки ОСОБА_1 , така межує із землями: від А до Б - Закарпатоблавтодор, від Б до А - землі Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

Відповідно до виписки з рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 109 від 01 липня 2016 року «Про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки для передачі у приватну власність» надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту відводу земельної ділянки з передачею у власність на земельну дялінку площею 0,0745 га для ведення садівництва в АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16 березня 2018 року за № 17 відповідачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розміщення торгової точки - тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 надала суду проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення індивідуального садівництва на землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :03:003:0026, в якому міститься висновок начальника відділу капітального будівництва, містобудування та архітектури - головного архітектора Маркової О.П., яким встановлено, що земельна ділянка згідно детального плану території для розміщення малих архітектурних форм стаціонарного типу в АДРЕСА_1 , затвердженого 15 сесією 7 скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 358 від 15 червня 2018 року, розташована на території садибної житлової забудови; земельна ділянка знаходиться за межами червоних ліній вул. Головна та на даній земельній ділянці допускається розміщення, реконструкція або будівництво та обслуговування будівель торгівлі з дотриманням нормативних вимог та відповідно до вимог містобудівної документації. Згідно опису меж вказана земельна ділянка межує із землями Закарпатоблавтодору та межами сільської ради.

За заявою відповідача ОСОБА_1 ТОВ «НСЕО» виконана комплексна судова земельно-технічна експертиза та експертиза з питань землеустрою та відповідно до висновку комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою № 09/10.20/2021 від 12 листопада 2021 року встановлено, що фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0026, площею 0,0745 га, що розташована по АДРЕСА_1 , не виходить за межі дозволеного використання, яке передбачене у Витягу із Державного земельного кадастру № НВ-017 від 13 січня 2017 року та у копії документації із землеустрою "Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для індивідуального садівництва, АДРЕСА_1, розроблена ТОВ «Софія-Проект» у 2016 році. Копія документації із землеустрою "Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для індивідуального садівництва, АДРЕСА_1», що розроблена ТОВ «Софія-Проект» у 2016 році (документація із землеустрою прошита, пронумерована всього 18 арк, засвідчена підписом Решетаря Василя Васильовича ) в цілому (за умови наявності документів, про які зазначено у поясненнях ОСОБА_1 від 11 листопада 2021 року) відповідає вимогам земельного законодавства, чинного на дату її затвердження, 03 лютого 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у створенні власнику перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

У частині третій статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно із частиною першою, другою статті 6 Закону України "Про залізничний транспорт" землі, що надаються у користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до ЗК України та Закону України "Про транспорт".

Частиною другою статті 6 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про транспорт" землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із ЗК України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об`єктів транспорту. До земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування, станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації, захисні і укріплюючі насадження, службові, культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту. (частина перша статті 23 Закону України "Про транспорт").

Аналогічна правова норма міститься у статті 68 ЗК України.

Судом в ході розгляду даної справи встановлено, що АТ "Укрзалізниця» відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК011 № 000396 від 16 липня 1996 року, виданого Тячівською районною радою народних депутатів Тячівського району Закарпатської області та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 146, є належним користувачем земельної ділянки площею 113,92 га в межах згідно з планом землекористування для розташування об`єктів залізничного транспорту, зокрема, має право на користування земельною ділянкою, розташованою в межах населеного пункту Бедевля Тячівського району Закарпатської області в смузі відведення залізниці 118 км 9 пк (117+820) перегону Тячів-Тересва, яка відноситься до земель державної власності.

За змістом статті 17 Закону України "Про основи містобудування", наданий позивачем план смуги відведення лінії Королево-Солотвино-Бичків Львівської залізниці в адміністративних межах Тячівського району Закарпатської області від 99 км+ 945 м до 137 км+ 256 м від 1985 року є містобудівною документацією.

Звертаючись до суду із цим позовом, АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ «Укрзалізниця» вказувало на те, що рішення 5 сесії 7 скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за № 109 від 01 липня 2006 року, рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за № 191 від 03 лютого 2017 року та рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 398 від 27 листопада 2018 рокує незаконними та такими, що порушують право залізниці на постійне користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху в межах Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, оскільки сільська рада, всупереч вимогам частини четвертої статті 84 ЗК України, передала у приватну власність землі державної власності із земель залізниць.

При цьому, судом встановлено, що рішення 5 сесії 7 скликання за № 109 від 01 липня 2006 року відносно відповідача ОСОБА_1 Бедевлянською сільською ради Тячівського району Закарпатської області не приймалося, а натомість відповідач ОСОБА_1 надала суду копію виписки з рішення Бедевлянскої сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 109 від 01 липня 2016 року «Про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки для передачі у приватну власність», згідно якого їй надано дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки з передачею у власність на земельну дялінку площею 0,0745 га для ведення садівництва в АДРЕСА_1 .

У частині третій статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частинами першою-третьою статті 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18) зазначено, що "у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що право особи порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивачки, де проходить її межа, чи порушена межа її земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста".

Виходячи із характеру спірних правовідносин у цій справі, а також той факт, що відповідач ОСОБА_1 заперечує факт накладення її земельної ділянки на земельну ділянку, яка належить позивачу, та враховуючи те, що в першу чергу підлягає встановленню обставина, чи накладаються (перетинаються) земельна ділянка, що належить позивачу, та земельна ділянка, передана у власність відповідачу ОСОБА_1 , ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 квітня 2021 року в даній справі було призначено судову земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою, на вирішення якої, зокрема, поставлено питання представник позивача - адвоката Сковородька А.М.: чи накладається земельна ділянка площею 0,0745 га, кадастровий номер: :03:003:0026, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на земельну ділянку згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК 011 № 000396 від 16 липня 1996 року, виданого Львівській залізниці на Хустську дистанцію колії? Якщо так, то у якій частині?. Однак, вказана ухвала суду не була виконана у зв`язку з непроведенням попередньої оплати вартості експертизи як позивачем по другому питанню експертизи, так і відповідачем ОСОБА_1 по першому та третьому питанню експертизи.

Судом встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебуває у користуванні позивача, де проходить її межа, чи порушена межа цієї земельної ділянки відповідачем ОСОБА_1 , чи накладаються (перетинаються) земельна ділянка, що належать позивачу, та земельна ділянка, передана у власність відповідачу ОСОБА_1 , також позивачем не надано належних та допустимих доказів, що земельна ділянка відповідача ОСОБА_1 , на якій забетонована площадка, частково входить у ширину смуги відведення залізниці і загальна площа перетину земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 в смузі відведення залізниці становить 132 м.кв.. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста, однак, позивач можливістю проведення експертизи, призначеної ухвалою суду, не скористався.

Позивач також не надав суду належних та допустимих доказів, які б стверджували, що земельна ділянка відповідача ОСОБА_1 межує із земельною ділянкою позивача, позаяк із наданого позивачем опису меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 , така межує із землями: від А до Б - Закарпатоблавтодор, від Б до А - землі Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

Суд також звертає увагу, що із Плану смуги відведення лінії Королево-Солотвино-Бичків 1985 року вбачається, що такий є додатком до проекту № 438-Л.

Із пояснювальної записки до зазначеного Плану смуги відведення випливає, що він складений у масштабі 1:5000 в адміністративних межах району та узгоджений із старшим землевпорядником району і начальником дистанції колії. План погоджений старшим землевпорядником Тячівського району, начальником дистанції колії та начальником Львівської дистанції захисних лісонасаджень.

Водночас, такий План є лише одним із документів містобудівної документації, він не був затверджений виконкомом Тячівської районної ради, не містить умовного позначення ширини смуги відведення залізниці, а лише умовне позначення "Межа смуги відведення", без позначення відстані та одиниці виміру відстані, що не підтверджує доводи позивача про те, що ширина смуги відведення на даному перегоні становить 17 метрів.

Суд зазначає, що наданий позивачем акт комісійної перевірки щодо правомірності заняття різними суб`єктами господарювання земельних ділянок, які належать на праві постійного користування ВП "Хустська дистанція колії" регіональної філії "Львівська залізниця" в межах населеного пункту Бедевля Тячівського району Закарпатської області від 17 квітня 2019 року за № Л-271, складений комісією у складі головного інженера підрозділу Маринець В.Г. , інженера - землевпорядника Лемак А.Ю. також не є доказом, який безсумнівно підтверджує перетин меж (накладення) земельних ділянок. Окрім цього, позивачем не надано жодних доказів, які підтверджують повноваження осіб, які виступали підписантами вказаного акта, та доказів, що такі є працівниками ВП "Хустська дистанція колії", а їхні підписи не скріплені печаткою ВП "Хустська дистанція колії".

Таким чином, позовні вимоги АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів шляхом передачі земельної ділянки площею 0,0745 га у власність відповідача ОСОБА_1 , а тому в задоволенні позову АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 11 526, 00 гривень покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 77, 141, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В позові Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» до Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання незаконними рішення 5 сесії 7 скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за № 109 від 01 липня 2006 року, рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за № 191 від 03 лютого 2017 року та рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 398 від 27 листопада 2018 року, та скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про скасування кадастрового номеру, та скасування реєстрації об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонної площадки та металічної конструкції - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Позивач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», місце розташування: вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79007, .

Відповідачі: Бедевлянська сільська рада Тячівського району Закарпатської області, 90561, с. Бедевля, вул. Волошина, 18, Тячівського району, Закарпатської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Третя особа на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області: місце розташування 88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4, Закарпатської області, .

Повний текст рішення буде складено 09 березня 2022 року.

Головуюча суддя : Сойма М.М.