ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3253/22
провадження № 2/753/4300/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2022 р. суддя Дарницького районного суд м. Києва Трусова Т.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку володіння і користування житловими приміщеннями,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 р. недієздатний ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач), ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , законний представник позивача), в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення порядку володіння і користування житловими приміщеннями.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження за цим позовом, суддя виходить з наступного.

Форму та зміст позовної заяви визначає норма статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), згідно положень якої позовна заява повинна, зокрема, містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Вивченням позовної заяви ОСОБА_1 установлено, що її подано без додержання вищенаведених вимог процесуального закону.

Так, відповідно до положень статі 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Можливі способи захисту прав та інтересів визначені частиною 2 цієї норми, а частиною 3 передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом положень цивільного процесуального закону позивачем є особа, яка звернулася до суду у встановленому законом порядку та стверджує про порушення, невизнання або оспорювання своїх прав, свобод чи інтересів іншими учасниками цивільних відносин, а відповідачем є особа, яка має нести установлену договором або законом відповідальність.

Основним принципом цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який полягає у тому, що зацікавлена особа вільно розпоряджається своїми матеріальними та процесуальними правами, а відтак позивач на власний розсуд визначає особу, до якої пред`являє вимоги, та обирає спосіб захисту порушених прав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Наведене означає, що належний суб`єктний склад учасників спору є тоді, коли у сторін спору існує зв`язок із предметом позову, тобто щодо предмету позову у сторін виникають суб`єктивні права.

Від належного суб`єктного складу сторін залежить питання про задоволення позовних вимог з підстав їх законності, при цьому саме позивач несе ризик заявлення вимог до неналежного відповідача, що може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно з приписами ЦК України нарівні з фізичними особами суб`єктами цивільних правовідносин і відповідно носіями майнових та особистих немайнових прав і обов`язків можуть бути колективні утворення, які мають статус юридичної особи.

З позовної заяви вбачається, що спірними житловими приміщенням є житлові приміщення двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка відноситься до державного житлового фонду і власності сторін не перебуває.

Відповідно до статті 61 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Статтею 104 ЖК України визначено, що член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Зважаючи на викладене, законному позивачу слід визначитись з суб`єктним складом учасників спору та зі способами захисту порушених прав, оскільки зв`язок із предметом позовуіснує не лише у інших мешканців спірного жилого приміщення, а й у юридичної особи, з якою укладено договір найму, а житлові права членів сім`ї наймача не підлягають захисту у спосіб, встановлений для захисту прав учасників спільної власності.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку володіння і користування житловими приміщеннями залишити без руху.

Надати законному представнику позивача строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії даної ухвали, роз`яснивши, що в разі їх неусунення у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: