Справа № 308/3522/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., ознайомившись із скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,-

встановив:

14 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2016 року у ВП №52428875, згідно виконавчого листа №2-674/11 виданого 01.07.2011 року Ужгородським міськрайонним судом.

Ознайомившись із скаргою та доданими до неї документами, приходжу до наступного висновку.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

В порушення вимог п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України у скарзі не міститься підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої скарги до тих же сторін з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно положень ч.5 ст.177 ЦПК України заявник зобов`язаний додати до скарги всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до скарги копії відповідних доказів).

При цьому, у відповідності до вимог ч. ч. 2, 4, ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Звертаю увагу на порядок засвідчення копій документів, а саме відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис».

Як вбачається з поданих матеріалів, додані до скарги копії документів належним чином не засвідчені.

Враховуючи наведене, заявнику слід подати до суду копії документів, що додаються до скарги завірені належним чином.

Крім цього, долучені до скарги документи є неналежної якості, містять нечитабельні фрагменти тексту, що ускладнить встановлення їхнього змісту та утруднить їхнє дослідження. Таким чином, заявнику слід додати до скарги копії вказаних документів належної якості.

У відповідності до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк, три дні, з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху для їх усунення.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 447 ЦПК України ,суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,- залишити без руху.

Заявник має право протягом строку, трьох днів, з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху усунути вказані недоліки. Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило