ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8156/21 Номер провадження 22-ц/814/730/22Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

секретаря Гречка Є.В.,

за участі адвоката Бибик В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченківської районної у місті Полтаві ради

на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 03 листопада 2021 року

за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, третя особа Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на самочинно реконструйований гараж,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. Вказувала, що є власником гаража АДРЕСА_1 , який розміщений на земельній ділянці пл. 0,0024 га. з цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів» з кадастровим номером :15:009:0224, яка також належить їй на праві власності.

Позивачем було проведено реконструкцію гаража без отримання дозвільних документів. Вказувала, що здійснена нею самочинна реконструкція не порушує прав інших осіб. Уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати за нею право власності на самочинно реконструйований гараж загальною площею 32,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 02 листопада 2021 рокупозов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно реконструйований гараж загальною площею 32,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення оскаржила Шевченківська районна у місті Полтаві рада, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що Шевченківська районна у місті Полтаві рада, як представницький орган місцевого самоврядування, який діє в інтересах територіальної громади м. Полтава, власник земельних ділянок комунальної власності, розташованих у межах м. Полтава, не передавала у власність чи користування позивачу земельної ділянки, площею 42, 8 м2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , згідно договору дарування від 24 травня 2019 року є власником гаража по АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 травня 2019 року.

Вказаний гараж розміщений на земельній ділянці пл. 0, 0024 га. з цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів» з кадастровим номером :15:009:0224, за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно договору дарування земельної ділянки від 24 травня 2019 року знаходиться у власності позивача ОСОБА_1 .

Позивачем було проведено його реконструкцію без отримання дозвільних документів. Згідно технічної інвентаризації проведеної 13 квітня 2021 року ФОП ОСОБА_2 в розділі «примітки» зазначено «збільшено розміри без дозвільних документів».

Згідно «Звіту про проведення технічного обстеження» від 09 серпня 2021 року, спеціаліст дійшов висновку, що за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта: гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 - встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Згідно листа №1016-1.20/2/99 від 03 вересня 2021 року вбачається, що ввести в експлуатацію зазначений самочинно збудований об`єкт нерухомого майна можливо лише згідно «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого постановою КМУ №461 від 13 квітня 2011 року, шляхом реєстрації декларацій встановленої форми. Водночас зазначений Порядок не передбачає введення в експлуатацію будівель, які збудовані самочинно.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що проведена позивачем реконструкція гаража є самочинно та не порушує прав інших осіб, а тому право власності на вказане майно може бути визнане у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також відповідно до положень ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил (ч. 1 ст. 376 ЦК України).

Частина 5 ст. 376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб.

Зазначене узгоджується з правовими висновками викладеними Верховним Судом у постановах від 18 квітня 2019 року у справі № 306/2140/17, від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17-ц, від 26 грудня 2018 року у справі №727/720/17, від 07 лютого 2018 року у справі № 127/18746/15-ц.

Доводи апеляційної скарги, що реконструкція гаража призвела до захоплення земель комунальної власності - не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідно до наведених правових норм доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності.

Так, на підтвердження згаданих вище тверджень відповідачем не було подано будь-яких доказів, що зазначеною реконструкцією було зайнято земельні ділянки, які належать на праві власності Шевченківській районній у м. Полтаві раді, як представницького органу місцевого самоврядування, який діє в інтересах територіальної громади м. Полтава.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідачем не було доведено, що об`єкт самочинного будівництва порушує права територіальної громади м. Полтава.

Враховуючи те, що позивач самочинно здійснив реконстркуцію гаража, яка не порушує інтересів інших осіб та нормативних містобудівних вимог, а також, що питання щодо прийняття гаража в експлуатацію було предметом розгляду компетентного державного органу, а іншого шляху оформлення права власності на об`єкт вказаної нерухомості, ніж звернення з відповідним позовом до суду, у позивача немає, - апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що позов підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Шевченківської районної у місті Полтаві ради залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 03 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак