С права №200/5886/15-ц
Провадження №2-п/932/80/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря судового засідання: Мудраченко Д.О.

представника відповідача: Кирилової Н.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2015 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а також заяву ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява, яка після повторного автоматизованого розподілу, була передана судді Цитульському В.І. для розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що вказане рішення було ухвалено за відсутності відповідача. В обґрунтування заяви покликається на те, що судової повістки про виклик, зокрема на судові засідання відповідач не отримував як і не отримував позовної заяви з додатками та заочного рішення. Крім того рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2011 року стягнуто з нього у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNDZGK00000955 від 03 вересня 2007 року у розмірі 1254476,70 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні наполягала на задоволенні вимог заяви з підстав зазначених у ній.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлені належним чином, причину не явки не повідомив.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в сумі 361100,28 доларів США, яка складається з наступного 128421,25 доларів США заборгованість за кредитом, 77573,08 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 15813,63 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 139292,32 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 3654,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи встановлено, що 30 березня 2015 року відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до вимог статті 224 ЦПК України, що була чинною на момент ухвалення рішення суду, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажним, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Як вбачається, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення відповідачеві копії заочного рішення, із зазначенням його отримання відповідачем 07 квітня 2016 року. Проте з 07 квітня 2016 року відповідачем не оскаржувалося заочне рішення.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Стаття 126 ЦПК України передбачає наслідки пропуску процесуальних строків: право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Для забезпечення єдності судової практики щодо застосування приписів Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України до порядку розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку, сформульованого у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 1519/2-4031/11. Такий відступ полягає у тому, що суд приймає до розгляду належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення незалежно від пропуску строку на її подання та залишає цю заяву без задоволення у разі, якщо нема підстав для поновлення вказаного строку.

Враховуючи, що відповідачем отримувалося заочне рішення 07 квітня 2016 року, що підтверджує відповідне повідомлення в матеріалах справи, а також відсутність належних підстав для поновлення строку на звернення із заявою, суд приходить до висновку, що відповідачем пропущений строк для звернення із заявою про перегляд заочного рішення.

Інші наведені доводи у вказаній заяві про скасування заочного рішення обставини для скасування заочного рішення не впливають на зміст оскаржуваного судового рішення не є такими, які б не були враховані і досліджені судом при розгляді справи по суті раніше, а можуть бути предметом перегляду апеляційним судом. Окрім того, заявником до даної заяви про перегляд заочного рішення не надано будь-яких належних та допустимих доказів, якими були б обґрунтовані заперечення щодо позовних вимог.

Оскільки, відповідач не вмотивував усі в сукупності підстави для скасування заочного рішення, а також підстави пропуску строку на звернення із відповідною заявою, ті підстави, які зазначив в заяві про перегляд заочного рішення не знайшли підтвердження, виходячи з матеріалів справи, тому заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Щодо заяви відповідача про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, така задоволенню не підлягає, оскільки є похідною вимогою до заяви про перегляд заочного рішення в задоволенні якої відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 287, 288, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2015 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 22.02.2022.

Суддя: В.І.Цитульський