23.03.2022 Єдиний унікальний номер 205/1742/22
Провадження № 2/205/1819/22
У Х В А Л А

23 березня 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із клопотанням представника позивача ОСОБА_1 про звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2022 року представник позивача ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку Укрпошта направив до суду вищевказану позовну заяву, яка надійшла до суду 17 березня 2022 року.

21 березня 2022 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищезазначену позовну заяву залишено без руху, оскільки вона була подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та надано строк для усунення недоліків.

22 березня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 на електронну адресу суду подав заяву про усунення недоліків, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху, в якій просив звільнити позивача від сплати судового збору, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з запровадженням на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року позивачка втратила будь-який заробіток.

Розглянувши клопотання та з`ясувавши фактичні підстави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, слід відмовити з таких підстав.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто фактичною підставою для звільнення від сплати судового збору є такий майновий стан особи, що утруднює виконання цього обов`язку у повному обсязі у встановлений законом строк.

Зазначеними нормами встановлено, що суд, при звільненні від сплати судового збору, повинен врахувати майновий стан позивача.

Разом з тим, згідно роз`яснень, що містяться в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VІ та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із ст.10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При розгляді клопотання про звільнення від сплати судового збору суддя не вбачає підстав для його задоволення, оскільки представником позивача не наведено доводів і не подано доказів на підтвердження важкого матеріального стану позивача, що перешкоджає сплати нею судового збору у встановленому законом порядку розмірі.

Крім того, самі по собі посилання представника позивача на те, що позивачка втратила будь-який заробіток у зв`язку з запровадженням на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, не свідчить про те, що у неї відсутні джерела доходу.

Більш того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для ОСОБА_2 , яка потребує судового захисту, не є перешкодою в її доступі до правосуддя.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ч. 1 ст. 136, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.