Номер провадження: 22-ц/813/2125/22
Номер справи місцевого суду: 521/8776/20
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Громіка Р.Д., Дришлюка А.І.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 04 листопада 2020 року у складі судді Михайлюка О.А.,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про стягнення середньої заробітної плати в зв`язку з невидачею трудової книжки. У позовній заяві посилалася на те, що 01.01.2018 була звільнена з посади завідувача канцелярії Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», а 02.03.2020 її знов прийнято на роботу. Проте в період з 01.10.2018 по 02.03.2020 вона була без трудової книжки з вини відповідача, та не могла працевлаштуватися, тому має право на стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки в розмірі 150530,92 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 04.11.2020 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати, позов задовольнити. Скарга обґрунтована тим, що судом не взято до уваги довідку від 16.03.2020, якою підтверджений факт невидачі трудової книжки, не врахував висновки касаційного суду у справі №521/18227/18, суд неправильно розтлумачив закон, що призвело до неправильного вирішення справи.

Державна установа «Одеський слідчий ізолятор» надала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилалася на те, що рішення є законним. Звернувшись за розрахунком після звільнення, ОСОБА_1 до відділу кадрів за отриманням трудової книжки не зверталася, від ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки відмовилася, про що 01.10.2018 складено акт. Також їй неодноразово направлялися повідомлення про необхідність отримання книжки, проте вона їх не отримувала, відтак вина у неотриманні книжки не може бути покладена на установу.

Справу призначено до розгляду без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Встановлено, що наказом №154/ОС-18 від 01.10.2018 ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача канцелярії Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» на підставі ст.38 КЗпП України.

При звільненні трудова книжка не отримана, що підтверджено довідкою від 16.03.2020.

02.03.2020 ОСОБА_1 прийнято на посаду завідувача канцелярії Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не намагалася отримати трудову книжку, не довела перешкоди для працевлаштування через неотримання книжки.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам, ґрунтується на законі.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжкуі провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

У разі мобілізаціївласника - фізичної особи свої обов`язки, визначені цією статтею, він повинен виконати протягом місяця після своєї демобілізації без застосування санкцій та штрафів.

Відповідно до ч.5ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжкиз вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Згідно до п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

З акту №1 від 01.10.2018 видно, що ОСОБА_1 у присутності працівників відповідача запропоновано отримати у відділ по роботі з персоналом трудову книжку та розписатися в журналі отримання трудових книжок, однак вона відмовилася.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відомості акту не відповідають дійсності нічим не підтверджені.

Доказів про звернення до відповідача про отримання трудової книжки ОСОБА_1 не надано, в той же час вбачається, що з часу звільнення вона зверталася із позовом до відповідача про поновлення на роботі (справа №521/18227/18).

Отже, належні та допустимі докази наявності вини відповідача у невидачі трудової книжки не встановлені.

Та обставина, що постановою ВС у справі №521/18227/18 за позовом ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу скасоване рішення та справу в частині стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки направлено на новий розгляд, не впливає на правильність висновків суду, оскільки у справі не встановлено фактичних обставин в частині, яка стала підґрунтям цього позову.

Натомість при новому розгляді справи апеляційне провадження ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.03.2020 за вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки ОСОБА_1 закрите, оскільки такі вимоги не були предметом вирішення.

Більш того, процесуальні документи та зміст рішень у справі №521/18227/18 є підтвердженням того, що ОСОБА_1 , подав заяву про звільнення, мала намір її відкликати, що є окремим аргументом на підтвердження відсутності волі на отримання трудової книжки.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 04 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: