Справа № 510/1796/21
Провадження № 2/510/706/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2022 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю: секретаря - БерезенкоС.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.3ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомого майна; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.12.2012р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 946254; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.10.2014р.; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.10.2014р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 361289; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.12.2012р.; копія витягу КП «РБТІ» про державну реєстрацію прав від 28.12.2012р.; копії витягів про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 02.09.2021р.; копія витягу про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ; копія постанови нотаріусу про відмову у вчинені нотаріальної дії від 08.09.2021р.; копія спадкової справи № 317/2020, відкрита після смерті ОСОБА_6 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_6 . За життя їй на належало: житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.12.2012р., земельна ділянка площею 0,60га, призначена для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 946254, земельна ділянка площею 1,3046 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.10.2014р., земельна ділянка площею 2,5970 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 361289.

Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_6 не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Єдиними спадкоємцями першої черги після її смерті є діти спадкодавця: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині немає. У встановлений законодавством 6-ти місячний строк після смерті матері, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом була відкрита спадкова справа. Відповідач по справі у встановлений законодавством строк звернулась до нотаріусу із заявою про відмову від спадщини. Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті матері у вигляді вищевказаного спадкового майна шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідач (сестра позивача) ОСОБА_2 на спадщину не претендує та не заперечує щоб позивач оформила спадщину на своє ім`я про що надала відповідну заяву.

Пізніше, позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_6 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_6 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на спадщину не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України).

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом. Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою що її прийняла. Інші спадкоємці першої черги - відповідач по справі на спадщину не претендує, про що надала суду відповідну заяву. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із позовом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1ст.1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,60 га, кадастровий номер :01:003:0076, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, призначена для ведення особистого селянського господарства;

земельну ділянку площею 1,3046 га, кадастровий номер :01:005:0382, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельну ділянку площею 2,5970 га, кадастровий номер :01:005:0381, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков