ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/484/22 Справа № 214/1711/21 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони справи:
заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи,в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2021 року, винесену суддею Ткаченко А.В. в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні), -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 17.03.2021 року, у справі за заявою ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), в якій просив скасувати зазначений судовий наказ.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 свідомо спотворила реальні факти та ввела суд в оману, наслідком чого стало прийняття судом рішення, яке порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Зазначив, що відповідно до ст.181 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини (п.2), тому з батьків разом з яким проживає дитина сплачуються аліменти (п.3), відтак окреме проживання батьків є істотною умовою для призначення аліментів на утримання дитини.

Окрім того відповідно до положень чинного в Україні законодавства задля обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 повинна була зібрати докази щодо не надання батьком матеріальної допомоги на утримання дитини від доходів та які заходи вживались для їх отримання. Відтак всі вимоги ОСОБА_2 повинні бути обґрунтовані і підтверджені письмовими документами.

Натомість ОСОБА_2 не тільки не надала письмових доказів та обґрунтувань позовних вимог по справі, а й приховала від суду факти сумісного проживання, спільного сімейного бюджету та ведення спільного господарства із позивачем, свідомо увівши суд в оману, що вплинуло на об`єктивність прийнятого рішення.

По теперішній час він і ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , ведуть спільне господарство, формують спільний сімейний бюджет.

Дане твердження підтверджується довідкою ОСББ «Покровська 14», щодо проживання за адресою АДРЕСА_1 та довідкою військової частини ЗОН НГУ щодо ненадання йому службового приміщення чи оплати піднайму окремого житла.

Жодних та будь-яких порушень майнових або немайнових прав неповнолітньої дитини допущено не було. Дитина забезпечена, як окремим приміщенням так і всім необхідним для повноцінного життя, навчання та розвитку.

У зв`язку з наведеними обставинами ОСОБА_1 просив скасувати судовий наказ.

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 17 березня 2021 року у справі №214/1711/21 (2-н/214/566/21) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за нововиявленими обставинами відмовлено та відповідне судове рішення залишено в силі.

Заявник ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про його скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, скаржник зазначає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактах, які не мали місця взагалі, а відтак є незаконної і необґрунтованою. Вказує, що в день судового розгляду справи і заявник і його представник, адвокат Дорош С.П. були присутні в суді, стягував ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, помічник судді Ткаченка А.В. їх повідомила, що суд має підтвердження належного повідомлення заінтересованої особи про дату, час і місце розгляду справи, тому, зважаючи на це, заява ОСОБА_1 буде задоволена. За викладених обставин, адвокат Дорош С.П. написав заяву про розгляд справи без участі заявника і його представника на підставі наявних у справі доказів.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку учасників процесу в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 17.03.2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), видано судовий наказ.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені заяви про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами, виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу не є нововиявленими, так як заявник на підтвердження своїх вимог посилається на сумісне проживання з ОСОБА_2 та дитиною на підтвердження чого надає суду довідку голови ОСББ «Покровська 14», де зазначено, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та його сім`я складається з трьох чоловік: наймач ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_3 , однак під час винесення судового наказу, судом перевірялось місце реєстрації сторін, та суду було відомо, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції та не погоджується з доводами ОСОБА_1 викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Згідно з ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом норм п.1 ч.1 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст.423 ЦПК України).

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених у ч.ч.1,2 ст.423 ЦПК України, нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до положень п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Із заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами вбачається, що заявник вважає нововиявленими обставинами те, що він, ОСОБА_2 та їх донька проживають разом за однією адресою, ведуть спільне господарство, формують спільний бюджет.

При цьому на підтвердження зазначеного, заявником суду надана Довідка ОСББ «Покравська 14» про склад сім`ї наймача житлового приміщення, в якій зазначено наймача ОСОБА_1 , його дружину ОСОБА_2 та їх донку ОСОБА_3 , а також Довідка з військової частини НОМЕР_1 , в якій зазначено про те, що за час проходження служби ОСОБА_1 в період з 13.08.2008 і по теперішній час (07.05.2021 час видачі довідки), ОСОБА_1 не перебував на квартирному обліку та не забезпечувався орендованим житлом (а.с.31,32).

Із заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину від 04.03.2021, видно, що остання в заяві послалася на те, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 та вони мають спільну доньку ОСОБА_5 , 2013 року народження, однак з осені 2020 року ОСОБА_1 ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча служить у в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України та має постійний заробіток. На підтвердження вимог заяви ОСОБА_2 надала суду довідки про реєстрацію місця проживання особи, я яких видно, що вона, її дитина ОСОБА_3 , а також ОСОБА_1 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8, 13).

Тобто, підставою для звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів стало те, що її чоловік ОСОБА_1 з осені 2020 року перестав надавати дружині матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини, тому доводи ОСОБА_1 про те, що при подачі заяви ОСОБА_2 приховала від суду факти їх сумісного проживання є необґрунтованими, такими, що не заслуговують на увагу.

Отже, на час видачі судового наказу у березні 2021 року суду було відомо про те, що сторони перебувають у шлюбі та мешкають за однією адресою, однак батько дитини ОСОБА_1 перестав надавати дружині матеріальну допомогу на утримання доньки, що і стало підставою для звернення до суду із заявою про стягнення аліментів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені ОСОБА_1 обставини про перегляд судового наказу про стягнення аліментів, не є нововиявленими, у розумінні ст.423 ЦПК України, а отже відсутні підстави для скасування судового рішення.
Доводи ОСОБА_1 про те, що помічник судді Ткаченка А.В. повідомила його та його представника про належне повідомлення ОСОБА_2 та задоволення його заяви про скасування судового наказу, через що адвокат Дорош С.П. написав заяву про розгляд справи без участі заявника і його представника на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів вважає надуманими, оскільки матеріали справи містять заяву представника заінтересованої особи - ОСОБА_6 від 15.10.2021, в якій адвокат просить розглянути справу за її та ОСОБА_2 відсутності через неможливість прибути в судове засідання, призначене на 20 жовтня 2021 року, у зв`язку з перебуванням на лікарняному.
При цьому в заяві адвокат Воловик Я.А. висловила позицію ОСОБА_2 щодо поданої ОСОБА_1 заяви про перегляд судового наказу, зазначивши, що факт реєстрації сторін за однією адресою не підтверджує обставини ведення спільного господарства та ОСОБА_1 належними доказами не доведено виконання ним батьківських обов`язків щодо утримання дитини належним чином (а.с.43).
Відповідно до приписів ч.1 ст.187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

Доказів належного утримання ОСОБА_1 доньки ОСОБА_7 , суду не надано.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення
Ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 березня 2022 року.
Головуючий:

Судді: