Справа №718/46/22
Провадження №2/718/16/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2022 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Бужак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення від роботи,-

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Чорномаз А.В.

в с т а н о в и в:

11 січня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 , до ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та зобов`язання виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи, яку пізніше було подано в новій редакції де позивач просив визнати незаконним наказ про відсторонення від роботи та стягнути середній заробіток за час незаконного відсторонення від роботи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.07.2014 року позивач ОСОБА_1 , відповідно до наказу № 1/3 від 29.07.2014 року, прийнятий на посаду електрослюсаря з ремонту устаткування 4 розряду відокремленого підрозділу «Чернівецькі магістральні електричні мережі» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Згідно наказу №861-к від 15.07.2021 року «Про переведення» позивача переведено на посаду інженера з релейного захисту і електроавтоматики І категорії відділу експлуатації релейного захисту та протиаварійної автоматики Хмельницького регіонального центру обслуговування мережі Західного територіального управління бслуговування мережі Дирекції експлуатації та розвитку мережі, що за адресою м. Кіцмань, вул. Г.Сковороди, 52.

Посилається на те, що, відповідно до наказу голови правління ПАТ Національна енергетична компанія «Укренерго» В.Д. Кудрицького № 673 від 18.11.2021 року «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID - 19», усім працівникам НЕК «Укренерго» до 09.12.2021 року слід надати до відділу адміністрування та обліку персоналу Дирекції управління персоналом або до відділу управління персоналом відповідних регіональних підрозділів один із нижчезазначених документів: документ, який підтверджує отримання повного курсу вакцинації та/або одну дозу дводозної вакцини від СОVID - 19, включеної ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях; міжнародний, внутрішній або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від СОVID - 19 однією дозою дводозної вакцини (жовтий сертифікат), або однією дозою дводозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелений сертифікат), які включені ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях; довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 № 595, та/або про відтермінування вакцинації.

Зазначає, що відповідно до повідомлення «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19» від 08.12.2021 року його повідомлено про те, що працівники зобов`язані до 09 грудня 2021 року підтвердити вакцинацію від СОVID - 19.

Наказом директора з управління персоналом Дирекції управління персоналом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» С.О. Геренко №1766-к «Про відсторонення від роботи» від 10.12.2021 року позивача ОСОБА_1 відсторонено від роботи із 11 грудня 2021 року до усунення причин відсторонення від роботи, передбачених підпунктом 4.2 пункту 4 наказу НЕК «Укренерго» від 18.11.2021 роботи №673 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19», без збереження заробітної плати.

Даний Наказ мотивований ст. 46 Кодексу законів про працю України, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоУ-2» (зі змінами та доповненнями), а також наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» (із змінами, внесеними наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.11.2021 № 2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням») та наказом НЕК «Укренерго» від 18.11.2021року № 673 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID - 19».

Також зазначано, що працівники, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти СОVID-19, мають бути відсторонені від роботи у разі встановлення керівником підприємства, установи, організації факту відмови таких працівників від проходження щеплення або ухилення їх від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти СОVID-19, за відсутності у цих працівників медичних протипоказань.

Вказує, що його, ОСОБА_1 , НЕК «Укренерго» із зазначеним повідомленням Про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19 ознайомлено 08.12.2021року, а довідку про вакцинацію надати потрібно було до 09.12.2021 року.

Вважає, що роботодавцем не урахований час, необхідний робітнику для проходження медичного огляду напередодні щеплення, консультації сімейного лікаря, за необхідності медичного обстеження.

Крім того, не встановлено факту відмови ОСОБА_1 від проходження від щеплення, або факту його ухилення від проходження такого щеплення, а отже не дотримано вимоги ч. 6 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» в частині отримання письмового лікарського підтвердження про відмову від обов`язкового профілактичного щеплення чи акту складеного у присутності свідків, в разі відмови дати таке підтвердження, а також вимоги ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» щодо недопуску позивача до роботи, а натомість винесено наказ про відсторонення його від роботи на підставі одного лише повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення.

Враховуючи викладене, вважає, що відсторонення його, ОСОБА_1 , від роботи вчинено з порушенням вимог законодавства.

Також зазначив, що Наказом директора з управління персоналом Дирекції управління персоналом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» С.О. Геренко №143-к «Про допуск до роботи» від 03.02.2022 року, його, ОСОБА_1 , у зв`язку із наданням документів, що підтверджують наявність протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, допущено до роботи з 03 лютого 2022 року.

Вкзує, що відповідно до висновку лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоУ-2 від 02.02.2022 року, виданого на його ім`я, зазначено: відтермінувати вакцинацію від СОVID -19 на 90 днів.

Крім того, вказує на те, що з 11.12.2021 року - дня відсторонення від роботи позивача, останньому було призупинено виплату заробітної плати до 03.02.2022 року - дня допуску позивача до роботи.

Вважає, що з відповідача на його користь слід стягнути розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 39196 гривень 50 коп. Суму середнього заробітку визначено без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Враховуючи наведене, просить позовні вимоги викладені у новій редакції задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Москалюк Н.М., в судовому засіданні підтримала позовну заяву в новій редакції, просила її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові та зазначила, що ОСОБА_1 , не погоджуючись із Наказом № 673 від 18.11.2021 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19», 06.12.2021року на адресу голови правління НЕК «Укренерго» скерував заяву про виконання вказаного Наказу або просив надати докази законності вимог пунктів 2 та 4 даного наказу.

Однак, відповідач 21.12.2021 року скеровує позивачу відповідь про розгляд звернення де вказує, що відсутні правові підстави для задоволення вимог вказаних у зверненні.

Вважає, що відповідачем НЕК «Укренерго» винесено наказ про відсторонення її довірителя лише на підставі одного лише повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення, яке саме по собі не створює жодних юридичних наслідків та не засвідчує юридичного факту відмови чи ухилення позивача від обов`язкового профілактичного щеплення.

Зазначає, що, оскільки рішення про відсторонення працівників прийнято у формі Постанови Кабінету Міністрів України та в спосіб, що не відповідає вимогам пункту 1 статті 92 Конституції та статті 12 Закону, і поза межами конституційних повноважень Кабінету Міністрів України, вважає неможливим застосування до спірних правовідносин положень Постанови КМУ та необхідність вирішення спору на підставі норм статей 43, 64, 92 Конституції, з огляду на те, що в Україні відсутні закони, які передбачають право роботодавців відсторонювати від роботи працівників, що відмовилися від вакцинації проти COVID-19.

Відсторонення працівників в разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень від інфекційних хвороб до яких віднесено Законом дифтерію, кашлюк, кір, поліомієліт, правець, туберкульоз, відбувається тільки у порядку, встановленому законом, а не підзаконним актом, чи наказом керівника міністерства, підприємства чи організації тощо.

Крім того, посилається на те, що обов`язковість профілактичних щепленнь проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, визначено відповідним Переліком, який підписаний Генеральним директором Директорату громадського здоров`я та профілактики захворюваності і який відповідно не уповноважений визначати окремі професії, виробництва та організації, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, тобто фактично обов`язковість профілактичних щепленнь проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 наказом МОЗ України від 04.10.2021 № 2153 для певних професій, виробництв та організацій не визначена, а затверджено лише «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням».

Тобто фактично з прийняттям відповідного наказу правове регулювання та визначення тих профілактичних щеплень, які є обов`язковими не змінилось, а відтак відсторонення працівника, який і входить до переліку затвердженого наказом МОЗ України від 04.10.2021 № 2153 є незаконним, оскільки саме до компетенції МОЗ України входить повноваження визначати Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що відповідно і зобов`язує МОЗ самостійно визначати відповідні хвороби та інфекції.

Профілактичні щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до вказаного календаря профілактичних щеплень в Україні не включені, а відтак посилання та обгрунтування відповідачем необхідності наявності доказів щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 є незаконним.

Представник відповідача ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», адвокат Чорномаз А.В., в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що твердження позивача про порушення відповідачем ст.43 Конституції України, а саме його право на працю є безпідставним та необґрунтованим.

Посилається на те, що 22.11.2021 року позивачу було доведено та ознайомлено під підпис з Наказом №673 від 18.11.2021 року «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19» обов`язок подання до відділу адміністрування та обліку персоналу Дирекції управління персоналом або до відділів управління персоналу відповідних регіональних підрозділів одного з документів, визначених п.2 зазначеного наказу.

Вказує, що вищезазначений наказ було видано НЕК «Укренерго» на виконання вимог п.41-6 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами та доповненнями та з урахуванням Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 2393 від 01.11.2021 р. «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням».

Таким чином, відсторонення від роботи, передбачене п.п.2 п.41-6 постанови КМУ № 1096 від 20.10.2021 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236», не є дискримінацією, оскільки такий захід має чітко визначену, об`єктивну, суспільно вагому мету.

Крім цього, зазначає, що вимога про обов`язкову вакцинацію та відсторонення від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень проти СОVID -19 яких визначена переліком та які відмовляються, або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти СОVID-19, покликана убезпечити колег таких працівників, відвідувачів відповідних підприємств (установ, організацій) та інших осіб від ризику інфікування та подальшого поширення коронавірусу SARS-CoV-2.

08.12.2021 року позивач повідомлений та ознайомлений з Повідомленням «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19», що підтверджується самим повідомленням. Будь-яких зауважень на момент підписання до даного документу у Позивача не було.

Будь-яких документів які б підтверджували протипоказання до проведення профілактичних щеплень, або довідок про відтермінування вакцинації не надавалось.

Наслідком невиконання позивачем Наказу № 673 від 18.11.2021 р. «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19» стало його відсторонення від роботи згідно наказу НЕК «Укренерго» № 1766-к від 10.12.2021 р., з яким позивача ознайомлено 13.12.2021 р., що підтверджується самим Наказом.

Зазначений Наказ, який став предметом судового розгляду є законним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України, так як позивач не надав відповідачу до зазначеного строку відповідний документ.

Посилання позивача на необхідність отримання акту про відмову від вакцинації є теж безпідставними, оскільки ч.6 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачає право, а не обов`язок лікаря. Більше того зазначений акт може бути складений лише у разі звернення позивача до лікувальної установи, чого останнім не доведено. Зазначає також, що чинним законодавством не передбачено права роботодавця на отримання такого акту від лікувальної установи чи лікаря.

Твердження позивача про неврахування роботодавцем часу необхідного на проходження медичного огляду напередодні щеплення, консультації сімейного лікаря, за необхідності медичного обстеження, теж не відповідає дійсності, оскільки позивач ознайомлений з Наказом N9 673 від 18.11.2021 р. «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID -19» 22.11.2021 р.

Вважає, що позивач мав для виконання вимог вищенаведеного наказу 17 календарних днів, що з врахуванням умов створених в державі для проходження вакцинації є більш ніж достатньо.

Таким чином вимога позивача про визнання незаконним та скасування Наказу НЕК «Укренерго»» №1766-к від 10.12.2021 р. не підлягає задоволенню, як безпідставна та необґрунтована.

Враховуючи наведене, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторони покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

29.07.2014 позивач ОСОБА_1 , відповідно до наказу №1/3 від 29.07.2014 прийнятий на посаду електрослюсаря з ремонту устаткування 4 розряду відокремленого підрозділу «Чернівецькі магістральні електричні мережі» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Згідно наказу № 861-к від 15.07.2021 року «Про переведення» позивача переведено на посаду інженера з релейного захисту і електроавтоматики І категорії відділу експлуатації релейного захисту та протиаварійної автоматики Хмельницького регіонального центру обслуговування мережі Західного територіального управління обслуговування мережі Дирекції експлуатації та розвитку мережі, що за адресою м. Кіцмань, вул. Г. Сковороди, 52, що підтверджується копією трудової книжки серія НОМЕР_1 від 29.07.2014 року (а.с.53-58) .

Відповідно до наказу голови правління ПАТ Національна енергетична компанія «Укренерго» В.Д. Кудрицького №673 від 18.11.2021 року «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19» - усім працівникам НЕК «Укренерго» до 09.12.2021 року слід надати до відділу адміністрування та обліку персоналу Дирекції управління персоналом або до відділу управління персоналом відповідних регіональних підрозділів один із нижчезазначених документів: документ, який підтверджує отримання повного курсу вакцинації та/або одну дозу дводозної вакцини від СОVIО - 19, включеної ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях; міжнародний, внутрішній або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від СОVID - 19 однією дозою дводозної вакцини (жовтий сертифікат), або однією дозою дводозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелений сертифікат), які включені ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях; довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 № 595, та/або про відтермінування вакцинації (а.с.23).

Відповідно до повідомленням «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19» від 08.12.2021 року ОСОБА_1 повідомлено про необхідність до 09 грудня 2021 підтвердити вакцинацію від СОVID-19 (а.с.22).

Наказом директора з управління персоналом Дирекції управління персоналом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» С.О. Геренко №1766-к від 10.12.2021 року позивача ОСОБА_1 відсторонено від роботи із 11.12.2021 року до усунення причин відсторонення від роботи, передбачених підпунктом 4.2 пункту 4 наказу НЕК «Укренерго» від 18.11.2021 роботи № 673 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID - 19», без збереження заробітної плати(а.с.12).

Наказом директора з управління персоналом Дирекції управління персоналом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»» С.О. Геренко № 143-к «Про допуск до роботи» від 03.02.2022 року, позивача ОСОБА_1 у зв`язку із наданням документів, що підтверджують наявність протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, допущено до роботи з 03 лютого 2022 року (а.с.99).

Згідно Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.

Водночас право на працю може піддаватись обмеженням.

Згідно зі ст. 46 КЗпП України, допускається відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

У законодавстві відсутнє чітке визначення поняття відсторонення від роботи. За своїм змістом це призупинення трудових відносин, яке полягає у тимчасовому увільненні працівника від виконання трудових обов`язків з метою відвернення та/або попередження негативних наслідків.

Зокрема, з метою запобігання виникненню і поширенню інфекційних захворювань, небезпечних для населення, законодавство України про охорону здоров`я передбачає відсторонення від роботи у разі необґрунтованої відмови, або ухилення працівника від обов`язкового щеплення.

Так, у статті 30 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 № 2801-XII закріплена можливість запровадження щодо окремих особливо небезпечних інфекційних захворювань проведення обов`язкових медичних оглядів, профілактичних щеплень, карантинних заходів в порядку, встановленому законами України.

Спеціальними законами у цій сфері є Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ (далі - Закон № 1645-ІІІ).

Частинами першою та другою ст. 12 цього Закону визначено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до: зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Відтак Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ регулює кілька важливих у цій справі питань:

1) до обов`язкових профілактичних щеплень віднесені ті, які включені до календаря щеплень, а також ті, що запроваджені проти поширення інфекційних хвороб. Наказом Міністерства охорони здоров`я від 25.02.2020 №521 до Переліку особливо небезпечних інфекційних хвороб, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 липня 1995 року № 133, включений «COVID-19».

2) перелік працівників, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, тобто Міністерством охорони здоров`я (МОЗ). Згідно із Наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

3) працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт: у разі ухилення чи відмови від обов`язкового щеплення та у порядку, встановленому законом.

На час винесення оскаржуваного наказу, як і на даний час, порядок відсторонення від роботи працівників через ухилення чи відмову від проходження обов`язкового профілактичного щеплення законом не врегульований.

Законодавство України з цього питання містить лише кілька окремих положень: порядок і терміни проведення профілактичних щеплень, в тому числі обов`язкових, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (частина третя статті 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» від 24.02.1994 №4004-ХІІ); профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань.

Якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови - дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків (частина шоста, сьома статті 12 Закону №1645-ІІІ);

-для забезпечення своєчасного проведення профілактичних щеплень лікар, інший визначений медичний працівник, в усній або письмовій формі запрошують до закладу охорони здоров`я, або до місця надання медичних послуг осіб, які підлягають щепленню у день, визначений для проведення щеплень. У разі виявлення медичних протипоказань до щеплень відповідно до Переліку медичних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 11 серпня 2014 року № 551, особа направляється на комісію з питань щеплень, створену наказом по закладу охорони здоров`я. Факт відмови від щеплень з позначкою про те, що медичним працівником надані роз`яснення про наслідки такої відмови, оформлюється за формою N 063-2/0, підписується як громадянином, так і медичним працівником. (пункти 7, 15,17 Положенням про організацію і проведення профілактичного щеплення, затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 № 595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11 серпня 2014 року № 551)), відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби), або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили (пункт 46-1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2").

Системний аналіз наведених норм дає суду підстави для висновку про те, що за відсутності законодавчо визначеного алгоритму дій, відсторонення працівника від роботи через ухилення чи відмову від обов`язкового профілактичного щеплення допускається за умов виникнення у працівника обов`язку пройти таке щеплення, про що він має бути проінформований; надання працівникові розумного строку для проходження медичного огляду та отримання щеплення чи документу про протипоказання; документування факту відмови, чи ухилення від щеплення. При цьому, відмова від обов`язкового профілактичного щеплення, згідно з ч. 7 ст. 12 Закону № 1645-ІІІ, повинна бути засвідчена лікарем; видання керівником підприємства, установи, організації наказу про відсторонення працівника від роботи із зазначенням конкретної правової і фактичної підстави (ухилення чи відмова) та строку відсторонення.

Судом встановлено, що позивач є працівником «НЕК «Укренерго».

Обов`язковість профілактичного щеплення від COVID-19 для працівників «НЕК «Укренерго» введена Наказом МОЗ від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», який набув чинності 08.11.2021 року.

Отже, лише з цієї дати у позивача виник обов`язок пройти профілактичне щеплення протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 08.12.2021 року підготував повідомлення про обов`язковість вакцинації, в якому зазначено, що працівники зобов`язані до 09.12.2021року підтвердити вакцинацію від COVID-19, не забезпечивши при цьому позивачу можливості пройти медичний огляд, надати підтверджуючі документи, не переконавшись у відсутності у позивача протипоказань для щеплення та не отримавши належних доказів відмови чи ухилення від профілактичного щеплення.

Крім цього, оскаржуваний наказ не містить вказівки на конкретну підставу відсторонення від роботи та строку такого відсторонення.

За наведених обставин, відсторонення позивача ОСОБА_1 від роботи є незаконним, а тому позовні вимоги про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення від роботи є підставними.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час незаконного відсторонення від роботи з 11.12.2021 року по 03.02.2022 року в сумі 39196 грн. 50 коп., яка не оспорюється сторонами.

Суму середнього заробітку визначено без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Відрахування повинні бути проведені працедавцем при виконанні судового рішення.

Керуючись ч. 2 ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення усієї суми середнього заробітку до негайного виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за позовну вимогу про скасування наказу про відсторонення від роботи в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі Керуючись ст.ст. 46, 235 КЗпП України, ст.ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 № 1645-ІІІ, ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» від 24.02.1994 № 4004-ХІІ, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення від роботи - задовольнити.

Визнати незаконним наказ Директора з управління персоналом Дирекції управління персоналом ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» від 10.12.2021року № 1766-к «Про відсторонення від роботи» в частині пункту 3 Додатку 2 до наказу НЕК «Укренерго» від 10.12.2021 року.

Стягнути з ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» (адреса: м.Київ вул.С.Петлюри, 25, 01032, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , середній заробіток за час незаконного відсторонення від роботи з 11.12.2021 року по 03.02.2022 року в розмірі 39196 (тридцять девять тисяч сто дев`яносто шість) гривень 50 коп., з яких відрахувати податки і інші обов`язкові платежі.

Стягнути з ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» (адреса: м.Київ вул.С.Петлюри, 25, 01032, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , сплачений судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот девяносто дві) гривні 40 коп.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення суми середнього заробітку за час незаконного відсторонення від роботи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення чи дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24.03.2022 року.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О. Масюк