РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/5591/21

провадження у справі № 2/0285/271/22

16 березня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………...…...Літвин О. О.,

секретаря………..........................Клечковської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 26 квітня 1991 року, від якого неповнолітніх дітей не мають.

В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на права і обов`язки подружжя. Фактично шлюб припинив існування. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. В добровільному порядку розірвати шлюб через органи РАЦС не представляється можливим, оскільки будь яке спілкування з відповідачем не ведеться, спільної згоди для розірвання шлюбу не досягнули.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач в письмовій заяві до суду просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

В заяві до суду від 17.02.2022 відповідач не заперечив щодо розлучення.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 1991 року, від якого неповнолітніх дітей не мають.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивачка та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати.

Судом вживалися заходи для збереження сім`ї, проте вони позитивних результатів не дали.

У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач не заперечив.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу.

З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачкою при подачі позову.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянами України, зареєстрований 26 квітня 1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №577, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя О. О. Літвин