Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/255/22
Провадження № 2-з/542/9/22
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, 01032, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна (бульвар Лесі Українки, буд. 9, м. Київ, 02068), приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксана Юріївна(вул. Соборності, 54, м. Полтава, Полтавська область, 36000), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Новосанжарського районного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксана Юріївна, про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 29164 від 20.12.2021 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 10750 грн 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 березня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі 542/255/22, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

25 березня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій останній просив зупинити стягнення за виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу м. Полтава Голяник О.Ю. відкрито виконавче провадження № 68416417.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявником вказано, що ним подано до Новосанжарського районного суду Полтавської області позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначав, що в ході виконання даного виконавчого провадження були заблоковані платіжні банківські картки, на які він отримує соціальну допомогу на утримання малолітньої дитини, у зв`язку з чим не може здійснювати витрати на утримання дитини, її фізичний та духовний розвиток, що негативно позначається на її психологічно-емоційному стані. Вказано, що забезпечення позову надасть можливість реального та ефективного виконання рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та нівелює труднощі, які можуть виникнути під час його виконання.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи №542/255/22, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Частиною 7 статті 153 ЦПК України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову в даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаним зі способом забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого напису, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, виходячи зі співмірності позовних вимог і виду забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову може бути задоволена, а саме: шляхом зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження № 68416417 на підставі виконавчого напису № 29164 від 20.12.2021. Вказаний вид забезпечення позову є спеціальним та застосовується саме в таких випадках.

Таким чином, позов необхідно забезпечити шляхом зупинення стягнення з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист.

Отже, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151-153, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксана Юріївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, 01032, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна (бульвар Лесі Українки, буд. 9, м. Київ, 02068), приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксана Юріївна(вул. Соборності, 54, м. Полтава, Полтавська область, 36000), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження № 68416417 на підставі виконавчого напису № 29164 від 20.12.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївноюпро стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором у розмірі 10750 грн 00 коп.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва