Справа № 210/6660/21
Провадження № 2-о/210/8/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 лютого 2022 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Літвіненко Н.А.,

при секретарі: Таранущенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Дмитрівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, де заінтересованою особою зазначено Дмитрівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області та просить суд встановити факт постійного проживання його разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: по АДРЕСА_1 , посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що встановлення факту необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка є його матір`ю, оскільки Знам`янською міською державною нотаріальною конторою заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявником було пропущено строк для прийняття спадщини. За вказаних обставин, заявник позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, тому звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , до початку судового засідання, подала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити.

Представник зацікавленої особи - Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, до початку судового засідання, подала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками заявника є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8).

За життя, 08.10.1984 року, ОСОБА_2 склала заповіт, який засвідчено Секретарем виконкому сільської Ради Черніковою Л.А. та зареєстровано в реєстрі під №98, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №317868, який виданий ОСОБА_2 , останній на підставі рішення розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 27 червня 2002 року №239-р її передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,54 гектарів, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, ділянка № НОМЕР_3 , кадастровий номер ділянки №:03:000:0367 (а.с. 10).

Згідно з довідкою виконкому Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою гр.. ОСОБА_2 була зареєстрована з 2002 року по день смерті (а.с. 12).

Відповідно до Довідки квартального комітету №18 Металургійного району міста Кривого Рогу від 28.10.2021 року, виданої ОСОБА_1 , останній проживав по адресі АДРЕСА_1 , зі своєю матір`ю ОСОБА_2 без реєстрації з серпня 2005 року до дня її смерті (а.с. 11).

Відповідно до роз`яснень завідувача Знам`янської міської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міністерства юстиції України №550/02-14 від 01.10.2021 року ОСОБА_1 роз`яснено, що останній, бажаючи оформити спадщину на земельну ділянку кадастровий номер №:03:000:0367 площею 2,54 га, повинен звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до відмітки в паспорті, ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 27.08.1993 року (а.с. 5 зворот).

Водночас, з Довідки квартального комітету №18 Металургійного району міста Кривого Рогу від 28.10.2021 року, виданої ОСОБА_1 , встановлено, що останній проживав по адресі АДРЕСА_1 , зі своєю матір`ю ОСОБА_2 без реєстрації з серпня 2005 року до дня її смерті (а.с. 11).

Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 вказаної вище Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно Довідки квартального комітету №18 Металургійного району міста Кривого Рогу від 28.10.2021 року, виданої ОСОБА_1 , останній проживав по адресі АДРЕСА_1 , зі своєю матір`ю ОСОБА_2 без реєстрації з серпня 2005 року до дня її смерті (а.с. 11).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно вимог частини 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 4, 5,12,13,19,76-81, 258- 259, 263-265, 293-294, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Дмитрівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко