Справа № 464/6936/21
пр.№ 2/464/560/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/6936/21

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТРАСТ ФІНАНС»

вимоги: визнання іпотеки припиненою

представники учасників справи:

представник позивача адвокат Посікіра Р.Р.

представник відповідача адвокат Подановський Т.Р.

Обставини справи

Представник позивача адвокат Посікіра Р.Р. від імені та в інтересах позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить припинити іпотеку відповідача на квартиру АДРЕСА_1 за договором іпотеки, посвідченим 20 вересня 2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., зареєстрованим в реєстрі за № 7373, покликаючись на припинення основного зобов`язання.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Проти такого порядку розгляду справи заперечень не поступило.

Відповідач позов не визнає та просить такому відмовити з підстав неналежного виконання позивачем боржником грошового зобов`язання, що дає право кредитору відповідачу право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України. Указане викладено у відзиві на позов. Додатково заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Надано підтвердження надіслання указаних процесуальних документів іншим учасникам справи відповідно до вимог цивільного судочинства.

Позивач/представник позивача правом на подання відповіді на відзив не скористалися.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2011 року по справі № 2-1864/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22 січня 2013 року, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 358 317,40 грн та судові витрати на суму 1820,00 грн.

Вищевказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, установлено ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 11-1/669к-07 від 20 вересня 2007 року, згідно з яким позичальнику надано грошові кошти в сумі 55 000 доларів США строком на 30 років з кінцевою датою погашення 19 вересня 2037 року із сплатою процентної ставки 11,95%.

При стягненні заборгованості станом на 29 листопада 2011 року судом установлено невиконання позивачем (позичальником) взятих на себе за договором зобов`язань з простроченням погашення поточних платежів з покликанням, зокрема, на наступні законодавчі норми: ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; ч.2 ст.1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

За вимогами ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Для примусового виконання наведеного судового рішення 24 травня 2013 року видано виконавчий лист № 2-1864/11.

Листом Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 06 вересня 2021 року повідомлено, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 41149273 щодо виконання наведеного виконавчого листа, на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 29 квітня 2015 року таке закінчено за заявою стягувача ПАТ «Універсал Банк» від 31 березня 2015 року у зв`язку із відсутню та погашенням боргу згідно із виконавчим листом (матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням терміну зберігання).

Виходячи з положень ст.ст.546, 572, 575 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Окремим видом застави є іпотека - застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (ст.1 Закону України «Про іпотеку»).

Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. посвідчено договор іпотеки від 20 вересня 2007 року (реєстровий № 7373), укладеним між ВАТ «Банк Універсальний» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) забезпечено вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 11-1/669к-07 від 20 вересня 2007 року, предметом іпотеки виступає квартира АДРЕСА_1 .

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 вересня 2021 року за № 273995640 наявний запис про іпотеку № 41989181 на підставі згаданого іпотечного довору, іпотекодержатем за яким виступає відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТРАСТ ФІНАНС» - правонаступник ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», який, у свою чергу, був правонаступником ВАТ «БАНК «УНІВЕРСАЛЬНИЙ». Указане сторонами не заперечується.

Заявляючи позовні вимоги про припинення іпотеки сторона позивача покликається на припинення основного зобов`язання за кредитним договором, а відповідач заперечує тільки з підстав, що заборгованість рішенням суду стягнуто станом на листопад 2011 року, однак таке виконано лише у березні 2015 року, а тому відповідач стягувач має право на стягнення грошових сум у відповідності з ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідач стверджує про відсутність підстав для припинення іпотеки.

Оцінюючи наведені аргументи сторін, суд дійшов наступного висновку.

Виходячи з приписів ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні даного спору суд бере до уваги висновки, викладені у постановах Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, 08 вересня 2021 року у справі № 569/17667/19, від 22 грудня 2021 року у справі № 325/678/18 наступного змісту.

Якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі ст.1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Указані правовідносини та зобов`язання (з підстав ст.625 ЦК України) продовжують існувати в силу закону, а не договору, тоді як договірні зобов`язання є припиненими.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі

припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору (ст.ст.3, 17 Закону України «Про іпотеку»).

З урахуванням відсутності доказів існування у позивача заборгованості за кредитом та доведення позивачем повного погашення заборгованості у порядку примусового виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості, що не заперечено відповідачем, зобов`язання за кредитним договором припинилися. Наведене свідчить як про припинення основного зобов`язання, так і про припинення іпотеки, яка має похідний характер. Наявність у кредитора права на отримання сум, визначених ст.625 ЦК України, ґрунтується виключно на законі і не зумовлено договірними зобов`язаннями.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи заявлені позовні вимоги про визнання іпотеки припиненою є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Суд погоджується із доводами сторони позивача, а твердження відповідача зводяться до власного суб`єктивного тлумачення чинного законодавства.

Порушене відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Отже позов підлягає задоволенню. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду, який узгоджується із такими засадами цивільного судочинства як справедливість, добросовісність та розумність.

Розподіл судових витрат

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, якими є витрати на професійну правничу допомогу, задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, на відповідача слід покласти сплачені позивачем до суду документально підтверджені судові витрати за сплати судового збору - 908,00 грн, про що просить сторона позивача.

Представником позивача заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу з підтвердженням таких наступними доказами: договором про надання професійної правничої допомоги, актом прийому-передачі наданих послуг до даного договору, квитанціями. Про неспівмірність таких витрат заявлено відповідачем.

За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У рішеннях Європейського суду з прав людини від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на конкретні обставини справи: справа незначної складності, яка розглядається за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі про визнання іпотеки припиненою, щодо вирішення вказаного спору існує безліч судової практики, зокрема Верховного Суду, яка є сталою та одностайною, обсяг юридичної/технічної роботи - обсяг наданих послуг адвокатом щодо консультацій, підготовки позовної заяви, інформаційного запиту та заяви, що для професійного досвідченого адвоката не складає дуже багато часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, виходячи з критерію розумності, пропорційності, справедливості співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд переконаний, що розмір витрат є явно завищеним. Суд критично оцінює співмірність витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн та зменшує такі до 4000 грн, оскільки не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Припинити іпотеку Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТРАСТ ФІНАНС» на квартиру АДРЕСА_1 за договором іпотеки, посвідченим 20 вересня 2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., зареєстрованим в реєстрі за № 7373.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТРАСТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 908,00 грн судового збору та 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТРАСТ ФІНАНС», код за , м.Київ, вул.Софіївська, 10, прим.4

Повне судове рішення складено 15 березня 2022 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО