Справа №173/2380/21
Провадження №2/173/101/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області і ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Верхньодніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування.

17.11.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 27.01.2022 року.

29.11.2021 року позивачем надана уточнена позовна заява

27.01.2022 року закінчене підготовче судове засідання. В якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучена ОСОБА_2 , Справа призначена до розгляду на 17.03.2022 року

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , залишив заповіт на її ім`я, посвідчений 13.12.2005 року секретарем Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 154.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

29.09.2021 року вона звернулась до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене вище майно після померлого ОСОБА_3 .

Але згідно з Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої шляхом безпосереднього доступу до Спадкового реєстру ОСОБА_4 ,. державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зазначений вище заповіт не був зареєстрований у спадковому реєстрі, згідно з листом від 22.09.2021 року, наданим в.о. старости села Мишурин Ріг зареєструвати зазначений заповіт неможливо.

В зв`язку з вищевикладеними обставинами державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 29.09.2021 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь -яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , подала заяву про визнання позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою Верхньодніпровської міської ради.

ОСОБА_3 , залишив заповіт на ім`я позивачки, посвідчений 13.12.2005 року. секретарем Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 154, що підтверджується копією заповіту.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

29.09.2021 року позивачка звернулась до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене вище майно після померлого ОСОБА_3 .

Але згідно з Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої шляхом безпосереднього доступу до Спадкового реєстру ОСОБА_4 ,. державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зазначений вище заповіт не був зареєстрований у спадковому реєстрі, згідно з листом від 22.09.2021 року, наданим в.о. старости села Мишурин Ріг зареєструвати зазначений заповіт неможливо.

В зв`язку з вищевикладеними обставинами державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 29.09.2021 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , за заповітом.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України - Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1234 ЦК України -Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1,2,3, ст.. 1247 ЦК України - Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.

Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 1247 ЦК України Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Проте зміни до ч. ст. 1247 ЦК України внесені згідно із Законом № 2527-VI від 21.09.2010. Сам заповіт складений та посвідчений секретарем Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 13.12.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 154. Тобто обов`язок про державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. виник пізніше, ніж складався сам заповіт.

На час складання заповіту були дотримані правила щодо його реєстрації в реєстрі, які існували на час його складання.

Підстави недійсності заповіту визначені в ч.1 1257 ЦК України, зокрема заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні заповіту, останній був складений та посвідчений без порушення вимог, передбачених в ч. 1 ст. 1257 ЦК України, на час його складання.

Той факт, що в подальшому в зв`язку із змінами в законодавстві даний заповіт не був внесений до Спадкового реєстру не має наслідком його недійсності.

Судом також встановлено, що з 2016 по 2020 рік Мишуринрізька сільська рада не перебуває в договірних відносинах з ДП «Національні інформаційні системи» в зв`язку з розбіжностями у її найменуванні тому зареєструвати вищевказаний заповіт у Спадковому реєстрі не має можливості.

Зі складеного заповіту чітко вбачається воля заповідача, який розподілив належне йому майно між спадкоємцями. Згідно заповіту позивачці заповіданий будинок з усіма надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Інший спадкоємець за заповітом, донька померлого ОСОБА_2 , не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спадковий будинок.

Відповідно до ч. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з урахуванням наведених вище доводів та обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності , суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у відповідності із обраним позивачами способом захисту порушених прав.

Понесені судові витрати в сумі 908.00 грн., покласти на позивача, оскільки суд не вбачає вини відповідача у порушенні прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області і ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17.03.2022 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 24.03.2022 року

Дата набрання законної сили 19.04.2022 року