Провадження № 22-ц/802/326/22 Категорія: 16 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О.В.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Луцької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Декстон Р» про скасування рішення Луцької міської ради №84/9 від 24.06.2020 року, припинення права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та його реєстрацію, за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану в їх інтересах представником ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позов до відповідачів Луцької міської ради, ТзОВ « Декстон Р» про скасування рішення Луцької міської ради №84/9 від 24.06.2020 року, припинення права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та його реєстрацію.

Позов мотивують тим, що ОСОБА_3 являється власником будівлі цеху вичинки площею 150,6 кв. м. в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є власницею павільйону ТХ-02 загальною площею 117,6 кв. в АДРЕСА_1 .

Рішенням Луцької міської ради №84/9 від 24.06.2020 року було надано дозвіл ТзОВ «Декстон Р» на відновлення меж земельної ділянки комунальної власності на АДРЕСА_1 . Позивачі вважають, що дане рішення порушує їх права, тому просять його скасувати. Дана земельна ділянка, у відповідності до державного акту на право постійного користування для обслуговування адміністративних та господарських споруд надавався ДП «Хімчистки та пральних послуг» .

Позивачі зазначають, що ПАТ «Декстон », який є правонаступником ДП «Хімчистки та пральних послуг» було припинено 05.02.2019 року, а тому ТзОВ «Декстон Р» не є правонаступником і право користування земельною ділянкою припинилося.

Зважаючи на те, що на даній земельні ділянці розміщені об`єкти нерухомості, то вважають, що до них повинно перейти право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землекористувача. Приймаючи рішення 24.06.2020 року Луцька міська рада порушила право позивачів на отримання право власності земельної ділянки, на яких розміщені об`єкти нерухомості, що їм належить.

З урахуванням викладеного просять скасувати рішення Луцької міської ради №84/9 від 24.06.2020 року про надання згоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Декстон Р» на відновлення меж земельної ділянки комунальної власності на АДРЕСА_1 площею 1,1200 га, припинити Товариству з обмеженою відповідальністю «Декстон Р» право постійного користування земельною ділянкою відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ВЛ №000409, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 29.11.1995 року за №92, визнати недійсним державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ВЛ №000409, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 29.11.1995 за №92 та реєстрацію по земельних книгах і Державному земельному кадастрі України земельної ділянки з кадастровим номером :22:157:0025 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2021 року в задоволені позову в даній справі відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачі через свого представника ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов в даній справі задовольнити.

Заслухавши представника позивачів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ- ВЛ №000409 від 29.11.1995 року у відповідності до рішення Луцької міської ради народних депутатів від 16.11.1995 року №7/6 Державному підприємству хімчистки та пральних послуг в м. Луцьку, по вул. Трункіна, було надано в постійне користування 1,9200 га землі для обслуговування адміністративних та господарських споруд.

Юридичною особою є організація створена та зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю та дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем в суді (ст. 80 ЦК України).

Глава 7 ЦК України містить загальні положення про юридичну особу. Правосуб`єктність юридичної особи, тобто здатність бути учасником відповідних цивільних правовідносин виникає з моменту державної реєстрації, останньої відповідно до закону (ч.1 ст. 80, ч.4 ст. 91 ЦК України). Юридична особа має своє найменування, яке містить інформацію про її організаційну правову форму та назву. Найменування установи містить інформацію про характер її діяльності, найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до Єдиного державного реєстру (ч.1,3 ст. 90 ЦК України. Єдиний державний реєстр - це автоматизована система збирання, накопичення опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб що знаходяться на території України та за її межами ( п.1 Положення про ЄДРПОУ) Підставою про внесення до Реєстру, або виключення з нього даних, щодо суб`єктів, а також внесення змін до Реєстру є надходження від державного реєстратора до органу державної статистики інформації про вчинення реєстраційних дій, передбачених Законом Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (п. 12 Положення про ЄДРПОУ).

Головним управлінням статистики у Волинській області (а. с. 100) надало відомості з ЄДРПОУ відповідно до яких ДП хімчистки та пральних послуг зареєстровано 04.09.1992 року виконкомом Луцької міської ради (№ 247-р 915) ідентифікаційний код якого 13353154.

В результаті реорганізації ДП шляхом перетворення (перереєстрації) станом на 06.02.2019 рік в державному реєстрі юридичних осіб зареєстровано ТзОВ «Декстон Р» зі збереженням ідентифікаційного коду.

Згідно з п. 6 Положення Про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України затвердженого Постановою КМУ від 22.01.1996 року №118 (у редакції постанови КМУ від 22.06.2005 №499), ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення (перереєстрації) юридичної особи за правонаступником зберігається ідентифікаційний код, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття приєднання поділу, перетворення), або ліквідації. У разі реорганізації юридичної особи майно, права та обов`язки переходять до правонаступника. До реорганізації не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 статті 104 ЦК України в процесі реорганізації всі права та обов`язки переходять до правонаступників юридичної особи.

Таке правонаступництво є універсальним, оскільки правонаступник повністю замінює собою попередника у всьому обсязі прав і обов`язків останнього.

Право постійного користування земельною ділянкою є речовим правом на нерухоме майно. Воно належало реорганізованій юридичній особі - Державному підприємству хімчистки та пральних послуг, а тому за загальним правилом, має включатися до обсягу прав, яких набуває правонаступник в процесі реорганізації - ТзОВ "Декстон Р".

Відтак, у процесі реорганізації право постійного користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , площею 1,12 га перейшло від Державного підприємства хімчистки та пральних послуг (ідентифікаційний код -13353154) до його правонаступник ТзОВ "Декстон Р" (ідентифікаційний код -13353154).

Земельний кодекс України (станом на момент видачі державного акту на постійне користування) визначає право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина 1 статті 92 Земельного кодексу України).

Підстави припинення права користування земельними ділянками наведено у статті 141 цього Кодексу.

Державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право. При цьому положення про обов`язок переоформити право користування земельною ділянкою у відповідний строк, передбачений у пункті 6 Перехідних положень Земельного кодексу України, визнано неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 (у справі № 1-17/2005) за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92 пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками).

Конституційний Суд України вказав на наступне:

- пункт 6 Перехідних положень Кодексу зобов`язує громадян та юридичних осіб переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земельні ділянки. При переоформленні права постійного користування у довгострокову оренду її строк визначається "відповідно до закону", що є неконкретним у зв`язку з невизначеністю цього закону, як і закону, який встановив би порядок переоформлення;

Конституційний Суд України вважає, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди до 1 січня 2008 року потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини другої статті 14 частини другої статті 41 Конституції України. У зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку;

- громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Зазначена правова позиція щодо збереження права постійного користування земельною ділянкою в процесі реорганізації юридичної особи та його переходу до правонаступників знайшла своє відображення в постанові Великої палати Верховного суду від 05.11.2019 року у справі №906/392/18.

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

З наведеної норми матеріального права вбачається, що зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У відповідності до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (ч.1).

Статтею 108 цього Кодексу встановлено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми (ч.1 . У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи (ч.2).

З Державного реєстру юридичних осіб вбачається, що відповідач TOB "Декстон Р" є правонаступником ПрАТ "Декстон" у результаті його перетворення, яке користувалось земельною ділянкою на праві постійного користування на підставі виданого Державного акту на право постійного користування землею серії 11-ВЛ №000409, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 29.11.1995 за № 92, згідно додатком .

Доказом цього є те, що при вказаному перетворенні у ТзОВ "Декстонг Р" не змінився. Тобто початково належав Приватному акціонерному товариству "Декстон", а в подальшому вказаний код був присвоєний товариству.

За передавальним актом, затвердженим рішенням єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Декстон" від 31 жовтня 2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Декстон Р" перейшли всі зобов`язання ПрАТ "Декстон" щодо всіх його кредиторів та боржників, всі зобов`язання дебіторів перед ПрАТ "Декстон", а також всі активи і пасиви ПрАТ "Декстон" переходять до правонаступника TOB "Декстон Р".

Акт складено на виконання ст.107 ЦК України, ст.87 ЗУ "Про акціонерні товариства" вказана обставина підтверджує, що TOB "Декстон Р" є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов`язків ПрАТ "Декстон", включаючи і зобов`язання, які оскаржуються.

Водночас, припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення юридичної особи, зважаючи на положення частини 1 статті 141 Земельного кодексу України, допускається лише у випадку, коли припинення такої особи виключає правонаступництво, зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 911/4065/16, від 21.05.2018 у справі № 922/1017/17, від 10.10.2018 у справі № 907/916/17.

Відтак, право користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку, не втрачається внаслідок навіть його не переоформлення підприємством, яке за змістом чинного Земельного кодексу України не може набувати права постійного землекористування, а зберігається за ним до приведення прав і обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства, у тому числі за правонаступником такого землекористувача.

Зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №914/1104/18, та від 15.01.2020 у справі № 925/361/19, від 26.09.2019 у справі № 924/1114/18.

Щодо підстав прийняття рішення № 84/9 від 24.06.2020 року про надання згоди ТзОВ «Декстон Р» на відновлення меж земельної ділянки комунальної власності на АДРЕСА_1 площею 1,12 га необхідно зазначити наступне: право постійного користування земельною ділянкою відповідно до Державного акту серії ІІ-ВЛ №000409 зареєстроване у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 29.11.1995 року за №92, то відомості про вказану земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. При внесені відомостей до Державного земельного кадастру земельній ділянці присвоюється кадастровий номер, що дає можливість її ідентифікувати. Для вчинення зазначених дій необхідно виготовити технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі.

20.02.2020 ТзОВ "Декстон Р" звернулося до Луцької міської ради із заявою про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки комунальної власності на АДРЕСА_1 площею 1,12 га.

Згідно з державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ВЛ № 000409, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 29.11.1995 за № 92, вказана земельна ділянка була надана в постійне користування Державному підприємству хімчистки та пральних послуг ().

Відповідно до довідки Головного управління статистики у Волинській області від 07.02.2020 № 02.3-16/51 ТзОВ "Декстон Р" (Код ЄДРПОУ .3353154) є правонаступником Державного підприємства хімчистки та пральних послуг.

Листом Головного управління ДПС у Волинській області від 19.02.2020 4618/10/03-20-55-04-08 підтверджено відсутність заборгованості зі сплати земельного податку за ТзОВ « Декстон Р».

24.06.2020 Луцькою міською радою прийнято рішення про надання згоди ТзОВ "Декстон Р" на відновлення меж земельної ділянки комунальної власності на АДРЕСА_1 площею 1,12 га.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В розумінні Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ч.1 ст.1 Закону).

Згідно частин першої та другої статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до частини другої статті 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

В силу абзацу третього частини першої статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Згідно зі ст.55 Закону України "Про землеустрій" (в редакції станом на дату подання заяви ТзОВ "Декстон Р" до Луцької міської ради) встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки включає:

а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом);

г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем;

ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);

д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані);

ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт;

з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів);

и) кадастровий план земельної ділянки;

і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Таким чином, згода органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою - є необхідною складовою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості) для земель державної та комунальної власності, та, відповідно отримання такої згоди, серед іншого, - є передумовою для можливості затвердження технічної документації задля відновлення меж земельної ділянки.

Саме за такою згодою ТзОВ "Декстон Р" звернулось до Луцької міської ради, яка є власником спірної земельної ділянки.

На момент видачі державного акту на право постійного користування (29.11.1995) його форма не передбачала можливості присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки. Видача та реєстрація державних актів здійснювалася за Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15.04.1993 року №28. Зазначена інструкція не передбачала і необхідність занесення до Реєстру земель сформованої земельної ділянки та присвоєння кадастрового номеру.

Відтак, земельна ділянка площею 1,12 га, розташована на території Луцької міської ради Волинської області, право постійного користування на яку посвідчено державним актом серії ІІ-ВЛ № 000409, виданого Державному підприємству хімчистки та пральних послуг - не занесена до державного реєстру земель, їй не присвоєно кадастровий номер.

Саме це і стало підставою для звернення ТзОВ "Декстон Р" до Луцької міської ради, оскільки для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) потребується згода власника земельної ділянки.

Рішення Луцької міської ради № 84/9 від 24.06.2020 не є підставою для виникнення, зміни або припинення будь-яких речових прав, а є лише складовою частиною технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). В свою чергу така технічна документація із землеустрою є підставою для державної реєстрації земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номера та внесення відомостей до Державного земельного кадастру про вже існуюче право постійного користування.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення Луцька міська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, атому відсутні підстави для його скасування.

Рішення Луцької міської ради № 84/9 від 24.06.2020 є індивідуальним актом, яке вичерпало свою дію фактом його виконання.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009).

Оспорюване рішення вичерпало свою дію фактом виконання, адже згідно витягу з Державного земельного кадастру 26.03.2021 спірна земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі. їй присвоєно кадастровий номер :22:157:0025.

За вказаних обставин, відсутні підстави для скасування оспорюваного рішення, оскільки таке рішення було реалізовано та вичерпало свою дію.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 18.09.2019р. у справі №2040/6074/18 право на оскарження рішення індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 15 серпня 2019 року, справа № 1340/4630/18, якщо доводи позивачів про порушення їхніх прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу спірним рішенням на їхні конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси та свідчать про незгоду позивачів з указаним рішенням, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу, то підстав для задоволення позову немає.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що позивачами не наведено підстав та не подано жодного належного доказу для визнання протиправним та скасування рішення Луцької міської ради №84/9 від 24.06.2020 року, припинення права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та його реєстрацію, які є предметом оскарження, а тому обґрунтовано відмовив в задоволені позову.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що при набутті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у власність об`єктів нерухомого майна на АДРЕСА_1 не вирішувалось питання щодо земельних ділянок на яких розміщені вказані об`єкти. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили на якій правовій підставі належала земельна ділянка попереднім власникам.

Позивачі не позбавлені можливості, звернувшись до власника та користувача земельної ділянки на АДРЕСА_1 , вирішити питання щодо земельної ділянки необхідної для обслуговування об`єктів нерухомого майна власниками якого вони є.

Доводи апеляційної скарги про підставність позовних вимог є власним тлумаченням встановлених обставин справи, були предметом дослідження суду першої інстанції і їм суд в сукупності з іншими доказами по справі дав правильну юридичну оцінку.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 268 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану в їх інтересах представником ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий- суддя:

Судді: