ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2862/22 Справа № 196/1372/20 Суддя у 1-й інстанції - Руснак А. І. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря - Керімової-Бандюковою Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року

по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про встановлення факту родинних відносин ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29 вересня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) актовий запис №1111.

Зазначала, що 16 листопада 2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою було заведено спадкову справу за номером 58/2020 у нотаріуса за номером 66757667 у спадковому реєстрі.

ОСОБА_2 є її двоюрідною тіткою, так її дід - ОСОБА_3 був рідним братом матері ОСОБА_2 , а її мати ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 . ОСОБА_2 дітей не має, заміж не виходила. Тому вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 .

З 1997 року ОСОБА_2 мешкала в АДРЕСА_1 .

З 31 жовтня 2007 року ОСОБА_2 мешкала в АДРЕСА_2 , що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 31 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сапай Є.І. за реєстром №668.

Зазначала, що вона весь цей час з ОСОБА_2 постійно спілкувалась - здійснювала постійний догляд, надавала матеріальну допомогу та допомогу по господарству, поховала ОСОБА_2 .

Документи, що підтверджують їх родинні зв`язки не збереглися. З метою підтвердження родинних відносин з ОСОБА_2 зверталась до органів реєстрації актів цивільного стану, але відповіді на запити не отримала.

Враховуючи, що в інший спосіб, окрім, як в судовому порядку, довести ступінь родинних відносин з її двоюрідною тіткою вона не може, тому просила задовольнити заявлену нею заяву.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі заявник просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву у повному обсязі, посилаючись на неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які отримані сторонами завчасно. Заявник особисто не подала заяву про заперечення щодо розгляду справи за її відсутності. Заінтересована особа - Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, не заперечували проти розгляду справи за відсутності їх представника.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяву, послався на те, що встановити факт родинних відносин із доказів наданих по справі - неможливо. Інших доказів родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 не подано.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі з огляду на наступне.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України встановлено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої вказаної статті передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

При цьому процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість виникнення у майбутньому.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішення спору про право.

Отже, процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Спір про право є особливим видом правовідносин, який виникає внаслідок відсутності згоди між сторонами регулятивних або охоронних правовідносин щодо взаємних прав та обов`язків.

Подібний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 10 жовтня 2019 року у справі № 541/597/17 (провадження № 61-34116св18), від 21 липня 2021 року у справі № 513/1182/19 (провадження № 61-7866св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 159/858/20 (провадження № 61-1633св21), від 12 січня 2022 року у справі № 227/2188/21 (провадження № 61-18156св21).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки вона не може оформити своїх спадкових прав.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Новостроївка Царичанського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_2 , факт смерті якої підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.09.2020 року (а.с. 4).

Заявниця в заяві вказала, що ОСОБА_2 є її двоюрідною тіткою, оскільки її дід - ОСОБА_3 був рідним братом матері ОСОБА_2 , а її мати ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 . ОСОБА_2 дітей не має, заміж не виходила. Тому заявниця ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 30 липня 1954 року матір`ю заявниці ОСОБА_1 є ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від 06.05.1973р. ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.60).

Згідно відповіді Державного архіву Сумської області від 25.10.2021 №О-46 книги реєстрації актів цивільного стану про народження по с.Микитівка Ямпільського району Сумської області за 1943 рік на зберігання до Державного архіву Сумської області не надходили та їх місцезнаходження архіву невідомо, тому підтвердити факт народження ОСОБА_2 немає можливості (а.с.83).

Згідно відповіді Державного архіву Сумської області від 25.10.2021 №Р-64 метричні книги по с.Микитівка Чернігівської губернії Глухівського повіту 1902 рік на зберігання до Державного архіву Сумської області не надходили та їх місцезнаходження архіву невідомо, тому підтвердити факт народження ОСОБА_3 немає можливості (а.с.84).

Одержувачем лікарського свідоцтва про смерть №142 від 29.09.2020р. ОСОБА_2 є ОСОБА_1 (а.с.55-56).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 12.11.2020р. №651 гр. ОСОБА_1 дійсно п`ять років проживала разом з гр. ОСОБА_2 , на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала постійний догляд, вела спільне господарство і поховала за свої кошти (а.с.70).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Царичанської селищної ради від 20.01.2021р. №113 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та постійно мешкала з 14 липня 2007 року і на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно до запису погосподарської книги Бабайківської сільської ради №16 за 2016-2020р.р. На день смерті гр. ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою одна. В Бабайківській сільскій раді заповіт від імені гр. ОСОБА_2 не зареєстровано (спадкова справа а.с.39).

Однак, під час розгляду справи в місцевому суді, на підставі ухвали Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року було витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27-48).

Так, згідно до матеріалів спадкової справи, ОСОБА_2 , за життя, 07.06.2017 року було складено заповіт, яким належні їй земельні ділянки вона заповіла ОСОБА_8 , заповіт посвідчено приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В., зареєстровано в реєстрі за № 509 (спадкова справа а.с. 33-34).

Крім того, матеріали спадкової справи містять письмову заяву ОСОБА_8 від 22.01.2021 року, про прийняття нею спадщини за заповітом (а.с.34 зворот-35).

Таким чином, при розгляді цієї справи в порядку окремого провадження вбачається спір про право щодо майна, яке залишилось, як спадкове, після смерті ОСОБА_2 , тому це питання не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що наявність заповіту та поданої заяви, щодо спадкового майна, а також підстави за яких заявник звернулась до суду, свідчать про те, що існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що як зазначалось вище, що згідно до матеріалів спадкової справи, ОСОБА_2 , за життя - 07.06.2017 року було складено заповіт, яким належні їй земельні ділянки вона заповіла ОСОБА_8 , вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В., зареєстровано в реєстрі за № 509. Проте, як вбачається із заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_8 не була зазначена стороною по справі.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані обставини, та ухвалив рішення, яким вирішив заяву ОСОБА_1 по суті вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Колегія звертає увагу, що саме під час розгляду справи, після отримання спадкової справи, стало можливим встановити суду наявність у цій справі спору про право.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення суду першої інстанції повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладене,колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції і залишення заяви без розгляду, роз`яснивши заявнику, що вона має право звернутись до суду із відповідним позовом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про встановлення факту родинних відносин - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко