справа № 208/5030/21
№ провадження 2/208/1145/22
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л., представника позивача ОСОБА_1 ,

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 ,

Відповідач Кам?янська міська Рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за правилами загального провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до Кам?янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Жидков В.Ю., про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

І.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи.

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності.

У своїм позові просить суд встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею в порядку спадкування право власності на 2/5 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті ОСОБА_3 .

В позові посилається на те, що її родина постійно проживала в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 частини якого на праві спільної власності в рівних долях на підставі свідоцтва від 13.02.1990 р. після смерті ОСОБА_4 належали ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . В свою чергу, ОСОБА_4 отримала право власності на 2/5 вказаного домоволодіння на підставі договору дарування від 14.01.1965 р. Вона також проживала у вищевказаному домоволодінні, без реєстрації. ОСОБА_5 - її батько, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент його смерті у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 також був зареєстрований співвласник домоволодіння ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті свого сина ОСОБА_5 , але не оформив своїх спадкових прав та не отримали відповідних правовстановлюючих документів. Її дідусь ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент його смерті у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , інших осіб зареєстровано не було. Проте, з 1991 року по теперішній час вона у вищевказаному домоволодінні постійно проживала, а також її мати ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 10.03.2016р. вона звернулась із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого її дідуся ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидкова В.Ю., проте, приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину з огляду на пропуск строку на прийняття спадщини та на те, що відповідно до довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому будинку, яку було видано квартальним комітетом №1 Заводського району м. Дніпродзержинська, в будинку АДРЕСА_1 , на момент смерті зареєстрованих разом з ОСОБА_3 осіб не було.

ІІ. Заяви, клопотання заявника та процесуальні дії суду:

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилалась на обставини зазначені в позові.

Просить суд встановити факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на 2/5 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті ОСОБА_3 .

Представник відповідача Кам?янської міської Ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Жидков В.Ю. у судове засідання не з`явився, надавши заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позову.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є сусідкою позивача близько 30 років, позивач постійно проживала в будинку з батьками до часу смерті останніх.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засідання пояснила, що вона є сусідкою позивача проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вона з позивачем разом навчались у школі, в квартирі позивач жила з народження, але останні 6 років не живе в квартирі.

Вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

12 липня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання.

Ухвалою від 25 жовтня 2021 року витребувані матеріали спадкової справи.

22 грудня 2021 року ухвалою суду призначено справу до розгляду по суті.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками позивач ОСОБА_2 є ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер (а.с.20) та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22), актовий запис № 1343 (а.с.11).

Батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.12).

ОСОБА_5 та ОСОБА_9 уклали шлюб 22 грудня 1989 року (а.с.18).

Як вбачається з договору дарування укладеного 14 січня 1965 року власником 2/5 частки будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с.13,14).

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями 2/5 частки будинку АДРЕСА_1 стали ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 13.02.1990 року (а.с.19).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 з 1966 року по час смерті був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 (а.с.50), також його син ОСОБА_5 з 1979 року по день смерті був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 (а.с.51).

Згідно до роз`яснення приватного нотаріуса Жидкова В.Ю. від 10.03.2016 р., в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 позивачу було відмовлено, у зв`язку з пропущенням спадкоємцем ОСОБА_2 строку для прийняття спадщини (а.с.23).

Згідно до копії спадкової справи № 17/2016 від 10.03.2016 року заява про отримання свідоцтва про право на спадщину подано позивачем, інших спадкоємцем немає (а.с.42-59).

Факт родинних стосунків між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перевірено приватним нотаріусом Жидковим В.Ю.

Окрім цього, як вбачається з роз`яснень приватного нотаріуса Жидкова В.Ю. від 10.03.2016 р., за даними спадкового реєстру спадкові справи після ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не заводились.

Відповідно до акту № 18/1/2 від 07 квітня 2021 року про підтвердження факту проживання особи, затвердженого посадовою особою відділу з питань діяльності ОСН та ОСББ Кам`янської міської ради Косенок Г.М., в результаті обстеження будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 проживає постійно без реєстрації за вказаною адресою з дня народження по теперішній час (а.с.25).

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:

а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При цьому в положенні п. 3.1 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 з 1991 року до часу смерті з своєю онукою позивачем ОСОБА_2 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки та фактично по кровному спорідненню є членами сім`ї, батьки позивача також померли, а після діда залишилась спадщина, на даний час інших спадкоємців немає, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 328, 1221, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 7, 19, 141, 268, 272, 273, 293, 315 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Кам?янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Жидков В.Ю., про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на 2/5 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Кам?янська міська рада, , адреса: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пл. П. Калнишевського, 2.

Суддя Похваліта С. М.