11.01.2022 Єдиний унікальний номер 205/6911/21
Єдиний унікальний номер судової справи 205/6911/21
Номер провадження 2/205/685/22
РІШЕННЯ

іменем України

11 січня 2022 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу №205/6911/21 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , згідно якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06 квітня 2018 року в розмірі 24 716,38 гривень, яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 06 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 06 квітня 2018 року, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Таким чином, відповідач зобов`язання за Договором не виконав.

У зв`язку з зазначеними порушеннями умов Договору виникла заборгованість, яка станом на 15 березня 2021 року складає 24 716,38 грн., з яких: 7 050,74 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 17 665,64 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився. Письмово просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. Також просив застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 06 квітня 2018 року ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, отримав від АТ «Універсал Банк» кредит у вигляді встановленого ліміту (з можливістю його збільшити або зменшити) на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами (а.с. 6).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язують виконувати його умови (а.с. 6).

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати щомісячних мінімальних платежів порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, на підтвердження якої позивачем наданий розрахунок станом на 15 березня 2021 року (а.с. 5). Згідно з наданим розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 06 квітня 2018 року становить 24 716,38 грн. та складається з:

7 050,74 грн. залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

17 665,64 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 7 050,74 грн. суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів.

У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і в такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у Договорі, то позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відповідач у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за наданим тілом кредиту визнав, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), станом на 15 березня 2021 року у розмірі 7 050,74 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованою пенею та комісією у розмірі 17 665,64 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), стягнути заборгованість за пенею та комісією. Однак, у позові підстави нарахування пені та комісії в розмірі 17 665,64 грн. не зазначені, сума нічим не обґрунтована і не підтверджена.

В анкеті-заяві відсутня інформація про погодження сторонами умов щодо відповідальності у вигляді пені та комісії.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів за карткою Monobank та витяг з Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» як невід`ємні частини кредитного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів за карткою Monobank та витяг з Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від 06 квітня 2018 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати пені і комісії та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірі і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Також, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» неодноразово змінювалися самим позивачем в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів за карткою Monobank та витяг з Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів за карткою Monobank та витяг з Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість та недоведеність.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності щодо заборгованості за пенею. Однак, оскільки у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» в частині стягнення заборгованості за пенею відмовлено, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнути із позивача заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 7 050,74 грн., у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією слід відмовити через їх необґрунтованість та недоведеність.

Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2 270,00 грн. (а.с. 30).

Керуючись ст.ст. 15-16, 525-526, 530, 549, 610, 612, 629, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 263-264, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.04.2018 року, станом на 15.03.2021 року, у розмірі 7 050,74 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту.

В задоволенні позову в іншій частині-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», судові витрати у розмірі 2 270,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Г.Остапенко