Справа №442/119/22
Провадження №2/442/404/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Коваль Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 11.01.2022 звернулася у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 для утримання доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі - 5000 грн.( п`ять тисяч грн.), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення доньками повноліття. Судові витрати та витрати, пов`язані із розглядом справи, просить покласти на відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що 22 січня 2004 року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 8 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 . За час проживання у спільному шлюбі у сторін народилися дві дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час спільного життя не вдалось створити міцної та дружньої сім`ї. До одруження були знайомі мало, а після не зійшлися в поглядах. Спільне життя з відповідачем не склалося, виникали постійні сварки та непорозуміння. Позивач не забороняє відповідачу бачитись з дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_2 участі у вихованні дітей бере участь не в повному обсязі, кошти на їх утримання дає нерегулярно, що є порушенням сімейного законодавства у частині зобов`язання батьків утримувати дітей. Відтак, позивач просить на підставі положень ст. ст. 180, 182-184 СК України позов просить задовольнити .

Відповідач у запропоновані судом строк та порядку, а саме 04.03.2022, подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі - у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 11.01.2022, і до досягнення їх дочками повноліття. У такому відзиві на позовну заяву відповідач зазначений позов визнав частково, та зазначив, що у 2005 році народилася старша дочка ОСОБА_3 , що змусило відповідача згуртувати власні зусилля, у тому числі й матеріальні, для придбання житла для сім`ї, що зумовило його їздити на заробітки до Чехії. Заощадивши певну суму коштів, ОСОБА_2 у 2008 році придбав квартиру АДРЕСА_2 . У 2011 році згадану квартиру продав і купив іншу, яка за технічним станом була кращою за попередню. Через певний час і цю квартиру продав і купив нову квартиру у новозбудованому багатоповерховому будинку. Крім того, постійно цікавиться життям та інтересам своїх дітей, купляє їм продукти харчування, оплачує комунальні послуги за житло, несе витрати, пов`язані із відвідуванням дітьми гуртків, репетиторства та екскурсій., що є необхідним для повного, гармонійного виховання та розвитку дочок. У той же час, позивач не приймала жодної участі у вищезазначених витратах. Дані факти свідчать про повну участь в утриманні та вихованні дітей. Поряд з наведеним слід зазначити, що ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, а має випадкові заробітки, розмір яких становить 7 000 грн. на місяць. Враховуючи наведене вище, готовий сплачувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1 309 грн. на одну дитину, а разом на двох дочок 2 618 грн..

Позивач у запропоновані судом строк та порядку відповіді на відзив відповідача на свою позовну заяву не подала.

Заяви та клопотання учасників справи.

09.03.2022 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла від відповідача заява, в якій останній детально описав своє життя з позивачем та їх спільними дочками.

11.03.2022 Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання ОСОБА_7 , в якому зазначила, що відповідач не має стабільного доходу, має проблеми із здоров`ям, а тому просить задовольнити мінімальну розмір стягнення аліментів на двох дочок, котра зазначена у відзиві.

11.03.2022 Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання ОСОБА_8 , в якому зазначила, що у зв`язку із відсутністю постійного заробітку, а також частими хворобами ОСОБА_2 , просить суд зазначені обставини прийняти до уваги та ухвалити рішення, яким стягувати на двох дочок мінімальний розмір аліментів.

Заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_8 долучені до матеріалів даної цивільної справи, однак судом останні не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд вважає їх як такими що подані з порушенням норм ЦПК України, так як вказані особи жодного відношення до розгляду даної справи не мають, їх правовий статус в даному провадженні не визначений.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 17.02.2022, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не має статусу підприємця, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 17.03.2022 о 09 год. 15 хв..

Фіксування судового засідання у даній справі технічними засобами відповідно до ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

У своєму рішенні від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03) Європейський Суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Так, сторони по справі з 22.01.2004 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом РАЦС м. Дрогобича Дрогобицького МРУЮ Львівської області, сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відомості про доходи сторін в матеріалах справи не містяться.

Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів , вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Позивачем доведено необхідність стягнення з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі аліментів на утримання неповнолітніх двох дочок, позаяк відповідач є працездатним, молодим за віком. Встановлено, що у відповідача на утриманні інших осіб не має, стягнення по іншим аліментним зобов`язанням відсутні. Крім цього, позивач не надала жодних доказів на підтвердження наявності у відповідача таких доходів, які б довели спроможність його виплачувати аліменти на дітей у визначеній нею сумі. Посилання останньої на те, що відповідач участі у вихованні дочок бере не в повному обсязі, коштів на їх утримання дає нерегулярно, не може вважатись обґрунтованим та допустимим та не є підставою для стягнення аліментів у вказаній нею сумі. Крім цього, з-поміж іншого, враховується той факт, що згідно із нормами сімейного законодавства, обов`язок кожного із батьків утримувати своїх дітей в рівних частинах до досягнення ними повноліття. На переконання суду 3 000 грн. буде достатнім для повного, всебічного та гармонійного розвитку дочок. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. судом прийнято до уваги, що половина від зазначеного розміру не є меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

З огляду на вказане, слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі - у розмірі 3 000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 11.01.2022, і до досягнення їх дочками повноліття.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 992 грн. 40 коп., слід стягнути з відповідача у дохід держави.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись ст. ст. 4-5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 141, 209-211, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 ( три тисячі) грн., щомісячно починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 11.01.2022, і до досягнення їх дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір за пред`явлення ОСОБА_1 позовної вимоги про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі, у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп..

Допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині виконання рішення суду здійснювати у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Повне найменування сторін по справі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; громадянка України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Дата складення судового рішення: 17 березня 2022 року.

Суддя Р. Г. Коваль