РІШЕННЯ

іменем України

09 березня 2022 рокуСправа №451/1407/21
Провадження № 2/451/122/22

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,-

встановив:

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

В позовній заяві зазначає, що рішенням Радехівського районного суду від 12.11.2018 присуджено стягувати з відповідача - ОСОБА_2 , 1990 р.н., на її користь на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розміри витрат на утримання дитини значно зросли. На даний час, дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Зокрема, позивачка оплачує харчування для дитини у школі, додаткові уроки після занять у школі та гуртків, купує одяг та продукти харчування, дитина час від часу хворіє. Зазначає, що відповідач дитиною не цікавиться, не телефонує та не відповідає на телефонні дзвінки, ігнорує повідомлення з проханнями про допомогу, будь-якої іншої матеріальної допомоги не надає. Також відповідач перестав сплачувати аліменти, уже 6 місяців.

Просить суд: збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , 1990 р.н., на її користь на підставі рішення Радехівського районного суду від 12.11.2018, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача (а.с.3-4,11-12).

Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.40).

Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте шляхом заповнення електронної форми звернення громадян звернувся до суду із клопотанням, в якому зазначає, що хоче спілкуватися із сином, просить про зустрічі з ним, проте колишня дружина не погоджується, ухиляється від розмов. Остання зустріч з сином, на яку погодилася позивачка, закінчилася сваркою в присутності дитини, тому, як стверджує відповідач, щоб не травмувати дитину перестав телефонувати позивачці. Заборгованість щодо сплати аліментів виникла у зв`язку із відсутністю постійної роботи, проте така майже повністю погашена. Просить суд врахувати, що не має постійної роботи, тому не матиме можливості сплачувати аліменти у сумі 4000 гривень щомісяця, і просить зменшити заявлену суму до суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а в свою чергу відповідач зобов`язується сплачувати аліменти і допомагати матеріально під час зустрічей із сином (а.с.31-32,38).

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі з 21.09.2011 року, який розірвано згідно із рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 04 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 13 лютого 2015 року (а.с.21-21 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.16).

12 лютого 2018 року Радехівський районний суд Львівської області постановив рішення, відповідно до якого вирішив: «Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи від 21 листопада 2017 року та до досягнення ним повноліття» (а.с.18-20).

Вищевказане рішення набрало законної сили 14.03.2018 та виконавчі листи по справі №451/1566/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів перебувають на примусовому виконанні в Радехівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що підтверджує копія постанови про відкриття виконавчого провадження №56090718 від 03.04.2018 (а.с.22-23,24).

З довідки №473 від 22.09.2021, виданої Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області, видно, що позивачка проживає в АДРЕСА_2 , і разом з нею проживає її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).

У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб.

При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Згідно із статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України).

Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на 2021 рік прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на 2022 рік прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2018 році, їх розмір, визначений рішенням суду від 12 лютого 2018 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини, а також враховуючи, що розмір аліментів у сумі 4000 гривень, які позивач просить визначити є необґрунтованим, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Змінюючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати.

Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, позицію відповідача, суд приходить до висновку, що необхідно змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2018 року з 1200 гривень на дитину щомісячно на 2600 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, вимога позивача в частині присудження аліментів з моменту звернення до суду не підлягає до задоволення, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо збільшення розміру аліментів є законними та обґрунтованими, проте з врахуванням вищевказаних обставин, підлягають до часткового задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258-259,263-265,279,430 ЦПК України та ст.ст.180,182,192 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2018 року по справі №451/1566/17, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі збільшивши з 1200 гривень на дитину щомісячно на 2600 гривень на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів у зміненому розмірі проводити з дня набрання чинності рішенням суду.

Стягнення по рішенні Радехівського районного суду Львівської області 12 лютого 2018 року припинити, після набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 9 березня 2022 року.