Справа № 456/3928/21
Провадження № 2/456/297/2022
РІШЕННЯ

іменем України

28 лютого 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову покликається на те, що він, його дочка ОСОБА_4 , а також його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - це його онуки, діти його доньки ОСОБА_6 /дівоче прізвище ОСОБА_7 , по першому чоловікові ОСОБА_8 /, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в Росії. З 1993 року донька ОСОБА_6 разом з дітьми постійно проживала в місті Маріуполі. В 2006 році вона одружилась з ОСОБА_9 , громадянином Росії і виїхала разом з неповнолітніми дітьми по місцю його проживання в Московську область. В 2008 році донька приїхала на два дні з Росії в місто Стрий і попросила його зареєструвати її та дітей в квартирі. Пояснила, що їй необхідно в Москві виробити спочатку вид на проживання, а потім отримати громадянство Росії. Пояснила, що жити в квартирі вона з дітьми не збирається, так як проживає з чоловіком в Московській області. Він погодився і зареєстрував доньку з дітьми в своїй квартирі в 2008 році. Вона пообіцяла, що як тільки отримає громадянство РФ, одразу з дітьми зніметься з реєстрації в їхній квартирі. Громадянство вона з дітьми давно отримали, але зніматись з реєстрації їм вже було не потрібно, так як для цього їм всім необхідно було їхати в місто Стрий, а вони цього не хотіли. Жодного дня після реєстрації ні донька, ні її діти, відповідачі по справі, в квартирі не проживали. В квартирі немає і ніколи не було жодних речей відповідачів. Після смерті дружини в 2014 році донька ОСОБА_10 приїхала на її похорони і заявила, що на спадкове майно не претендує і претендувати не буде. Жодної заяви в нотаріальну контору про відмову від спадщини вона не подавала, так як дуже поспішала повернутись в Росію. Знятись з реєстрації також не встигала. Звернув увагу, що після смерті в 2017 році доньки, онуки, відповідачі по справі, з ним не спілкувались. Йому лише відомо, що вони одружені, мають свої сім`ї, давно є громадянами Росії і живуть окремими сім`ями в Москві. Місце свого проживання вони ніколи не надавали і жодного разу не намагались з ним зв`язатись.

Позивач в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав.

Представник позивача - адвокат Ярмощук Н.В. в судовому засіданні позов підтримала та просить його задоволити, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Позиція відповідача: відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча неодноразово повідомлялись про розгляд справи на 23.09.2021, 22.10.2021, 23.11.2021, 20.12.2021, 27.01.2022, 28.02.2022. Крім того, відповідачів повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачів, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого представник позивача не заперечила.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, однак 19.10.2021 подала на адресу суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивача та просить справу слухати в її відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Ярмощук Н.В., всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 , такий видано 14 травня 1996 року Стрийським МВ УМВС України у Львівській області на ім`я « ОСОБА_1 » /а.с. 5/.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.09.2006, виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонним бюро технічної інвентаризації», квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частки належить ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 /а.с. 6/.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.09.2006, виданого Самбірською квартирно-експлуатаційною частиною району, на підставі наказу № 1010 від 21.08.2006, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частки належить квартира АДРЕСА_2 /а.с. 7/.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленого 15.08.2006 Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, власниками квартири по 1/3 частки є ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , згідно технічної характеристики загальна площа квартири становить 48.8 кв.м. /а.с.8/.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 07.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, вбачається/, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №199 /а.с.9/.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 11.08.2017 Лотошинським відділом ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, вбачається, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис №174 /а.с.10/.

Відповідно до копії будинкової книги від 17.10.2006, квартира АДРЕСА_2 по 1/3 частки знаходиться у власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , на підставі свідоцтва про право власності. В даній квартирі прописані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 /а.с. 11-15/.

Відповідно до копії акту №10 від 28.07.2021, депутатом Стрийської міської ради Зрайло І.І., в присутності сусідів (свідків): ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , паспортиста НОМЕР_4 м. Стрий КЕВ м. Львова ОСОБА_14 проведено обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_2 та виявлено, що ОСОБА_3 , 1995 р.н., ОСОБА_2 1992 р.н., в даній квартирі не проживають, а фактично проживають в Російській Федерації /а.с. 16/.

При вирішенні спору, судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно з п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Так, згідно з частиною другою статті 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають, окрім дружини власника, дітей і батьків також інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є онуками позивача та зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 .

Також в судовому засіданні встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.09.2006, виданого Самбірською квартирно-експлуатаційною частиною району, на підставі наказу № 1010 від 21.08.2006, на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частки належить ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 .

Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом, передбачені частиною другою статті 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Інших підстав для втрати членом сім`ї власника житла права користування житлом ЦК України не визначає.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі з 2008 року, тобто з часу реєстрації не проживали в даній квартирі, оскільки проживали з матір`ю в м. Маріуполь, а з 2006 року переїхали в Російську Федерацію, де проживають на даний час, створили власні сім`ї і наміру повертатись в Україну не мають.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі в розумінні ст.ст. 64, 156 ЖК України були членами сім`ї ОСОБА_1 , однак не проживають у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, поясненнями представника позивача.

Окрім цього суд звертає увагу, що відповідно до акту від 28.07.2021 №10, депутатом Стрийської міської ради Зрайло І.І., в присутності сусідів (свідків): ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , паспортиста НОМЕР_4 м. Стрий КЕВ м. Львова ОСОБА_14 проведено обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_2 та виявлено, що ОСОБА_3 , 1995 р.н., ОСОБА_2 1992 р.н., в даній квартирі не проживають, а фактично проживають в Російській Федерації.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу, що у зв`язку з реєстрацією відповідачів у квартирі АДРЕСА_2 позивач позбавлений можливості розпоряджатись належним йому нерухомим майном на власний розсуд.

Таким чином, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є онуками позивача та зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 ; в даній квартирі вони не проживають з 2008 року, тобто з часу реєстрації; оскільки позивач позбавлений можливості в повній мірі розпоряджатись належним йому нерухомим майном на власний розсуд, а тому, враховуючи положення ст. 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання втратившими права на користування житловим приміщенням відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Повний текст судового рішення

виготовлено 09.03.2022.