Справа №127/4883/22
Провадження № 2/127/723/22
УХВАЛА

09 березня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особистого сервітуту шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та виселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернула до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення права особистого сервітуту шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та виселення.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175,177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що з 01 січня 2022 року за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року 2481,00грн.

Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою) (п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014).

Як вбачається із вимог позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги немайнового (припинити особистий сервітут шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та виселити ОСОБА_2 із квартири), однак до матеріалів справи додано квитанцію №0.0..1 від 17.02.2022 року про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн, тобто лише за одну вимогу.

Відтак позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн та надати суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002856.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Захист цивільних прав - це дії з попередження, припинення порушення прав або відновлення порушених прав громадян і організацій.

Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально- правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

Захист суб`єктивних прав та інтересів здійснюється в передбаченому законом порядку, тобто, за допомогою застосування належної форми, засобів і способів захисту.

З поданої заяви вбачається, що позивачем пред`явлено позов до чоловіка про припинення особистого сервітуту шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартироюз посиланням на положення ст. ст. 391 (захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням права володіння), 406 (припинення сервітуту) ЦК України, 405 ЦК України. За наведених позивачем обставин та зазначених по них доказів вбачається, що відповідач, перебуває у статусі члена сім`ї власника житла (чоловіка), має право на користування житловим приміщенням, що належить позивачеві, тобто наявний особистий сервітут відповідно до закону. Разом з тим, суд звертає увагу, що право користування є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права може відбуватись відповідно до вимог ст. 406 ЦК України, або ж, якщо об`єктом користування є житло, а суб`єктом колишній член сім`ї, то відповідно до ст. 405 ЦК України, яка є спеціальною нормою, на вимогу власника майна за обставин відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік. Предметом позову щодо позовної вимоги про втрату права на користування жилим приміщенням колишнім членом сім`ї є втрата особою прав на таке користування, а підставою позову відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік в розумінні ст. 405 ЦК України, або ж припинення сервітуту з підстав наявності обставин, які мають істотне значення в розумінні ст. 406 ЦК України. Визначаючись із способом захисту свого права, позивач просить припинити особистий сервітут шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою з підстави припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, однак не надає суду доказів що такі підстави настали, оскільки відповідач є членом сім`ї позивача, а тому в даному випадку позивачеві необхідно визначитись із підставами позову, а відповідно і зі змістом позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особистого сервітуту шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та виселення - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна