Провадження №2/554/559/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Таран В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просила визнати виконавчий напис № 57748 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівноюпро стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 19 930,44 гривень, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.11.2021 року згідно відомостей з АСВП та Єдиного реєстру боржників, представником позивача було виявлено наявність відкритого виконавчого провадження № 66112512 в приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В.

Позивачу стало відомо, що 15.07.2021 року приватним виконавцем (ВП № 66112512) було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №57748, виданого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 19 930,44 грн.

Зі змісту вказаного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що з позивача стягнуто заборгованість на користь АТ «ПУМБ» по кредитному договору № 401 від 14.09.2019 року, укладеному між позивачем та АТ «ПУМБ» за період з 30.09.2020 по 26.04.2021 року у розмірі 19 430,44 грн., яка складається з: 2 376,89 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3 999,75 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 12 469,54 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 584,26 грн. строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Також з позивача стягнуто плату за вчинення цього виконавчого напису в розмірі 500,00 грн.

Ознайомившись з вказаним виконавчим написом, вважає що він є таким, що не підлягає виконанню, так як, вчинений із порушенням норм статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5.

Так, нотаріус не з`ясував коли у стягувача виникло право вимоги до позивача, не встановлено чи є вимоги відповідача до позивача безспірними і чи є сума в 19 430,44 грн. взагалі обґрунтованою та підтвердженою. У виконавчому написі вказано період за який проводиться стягнення з 30.09.2020 по 26.04.2021 року, тоді як кредитний договір було укладено 14.09.2019 року.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Розділу 2 глави 16 пункту 3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Жодних повідомлень чи інших листів-вимог, зокрема від відповідача, позивач не отримувала, тоді як у виконавчому написі вказано, що простроченою заборгованістю за сумою кредиту є лише 2 376,89 грн., тоді як сума кредиту 12 469,54 грн. є строковою, тобто такою, строк сплати якої не настав, а відповідно Банк не має право її вимагати погасити достроково, оскільки обов`язків порядок досудового врегулювання, визначений частиною 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» проведений не був.

Тобто, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги, що в чергове призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Наголошує, що підпунктам 5.1, 5.2 пункту 5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку передбачено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

Однак, якщо дослідити копію Заяви № 401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 14.09.2019, яку в даному випадку вважають кредитними договором і які отримано в приватного виконавця, на них відсутній передбачений підпунктом 5.1 пункту 5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку виконавчий напис, що дає підстави стверджувати, що нотаріусом вкотре допущено грубе порушення порядку їх вчинення, оскільки якщо на оригіналі вказаного документа відсутній виконавчий напис, то фактично вчинення виконавчого напису не відбулося.

При цьому, вказана заява не містить всіх істотних умов кредитного договору, а містить посилання на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті АТ «ПУМБ», який нотаріусу не надавали, а нотаріус, відповідно, не перевіряв його зміст, тоді як даний Договір вважається складовою кредитного договору.

Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті АТ «ПУМБ», не є складовою кредитного договору та не може ним вважатися, оскільки позивач даного Договору не підписувала та не ознайомлена з його змістом.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та без участі позивача, позов підтримав, просив задовольнити. Просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 1362 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив стягнути з відповідача 50% судового збору.

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., до суду не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Суд, у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.вчинено виконавчий напис №57748 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 19930,44 грн. (а.с.11).

15.07.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. відкрито виконавче провадження ВП №66112512 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Грисюк О.В. №57748 від 11.06.2021 року (а.с.14).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами ОСОБА_1 , зокрема, посилається на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 11.06.2021 року не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Розділу 2 глави 16 пункту 3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Крім того, в п.2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором ОСОБА_1 отримувала, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Таким чином, ОСОБА_1 не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останньою нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 грн. 00 коп. судовий збір за подання позову немайнового характеру, 454 грн. 00 коп. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову (а.с.1,а.с.26 квитанції). Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 2500 гривень (а.с.72-76 звіт про роботу адвоката, договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі, квитанція).

Щодо посилань відповідача на ч.1 ст.142 ЦПК України та стягнення з нього 50% судових витрат, суд вважає, що підстави для цього відсутні, враховуючи, що розгляд справи розпочатий по суті до визнання відповідачем позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.3,15,16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 57748 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівноюпро стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 19 930,44 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код ЄДРПОУ 14282829,на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1362 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 2500 гривень.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ;

третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя: А.М.Чуванова