Справа № 476/747/21
Провадження № 2/476/61/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2022 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

22.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з 07.10.2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбних відносин з відповідачем син проживає разом з нею.

Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини.

Ухвалою від 28.12.2021 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, з 07.10.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Єланецького районного управління юстиції в Миколаївській області між сторонами зареєстровано шлюб (а. с. 8).

Відповідач являється батьком малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

Малолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою (а. с. 10).

Оскільки, відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свого неповнолітнього сина, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка несе витрати на утримання сина, що зумовлені потребами в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, а також розвитку.

Суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов`язаний нести витрати на утримання сина та забезпечувати його гідний рівень життя.

Згідно приписів ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем у даній цивільній справі, і вважає, що таке визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тому враховуючи, що відповідач повністю визнав позов, не надав відомості щодо свого матеріального стану, стану здоров`я, а також беручи до уваги виникнення у позивачки витрат на утримання малолітнього сина, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 22.12.2021 року і до повноліття дитини.

Під час подачі позовної заяви позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.12.2021 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 04.03.2022 року.

Суддя Н.В. Чернякова