Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/855/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового засідання- Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна мати позивача- ОСОБА_3 . Після смерті батьків, відкрилася спадщина в тому числі спадкове майно, що складається із земельних часток (пай), які розташований на території Фанчиківської сільської ради Закарпатської області, які перебували у колективній власності КСГП «Іскра» с.Фанчиково, розміром кожний по 1,08 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та належав батьку позивача ОСОБА_2 , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЗК №0088910, виданого 03.07.1997 року, та матері позивача ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЗК №0110428, виданого 03.07.1997 року.

На випадок своєї смерті, батьки позивача, заповідального розпорядження не залишили.

Позивач ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем до спадкового майна своїх батьків.

Спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає.

За змістом ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач, спадщину після смерті батьків прийняв.

В зв`язку з необхідністю оформлення спадщини, що залишилася після смерті батьків, позивач звернувся до нотаріуса для подачі документів на оформлення спадщини.Однак нотаріусом було запропоновано з вирішенням даного питання звернулись до суду, оскільки оригінали право встановлюючих документів - Сертифікати на право на земельну частку(пай), було втрачено .

Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач-представник Виноградівської міської ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяви про розгляд справи за його відсутності та про визнання заявленого позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача- ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна мати-позивача ОСОБА_3 . Після смерті батьків позивача, відкрилася спадщина в тому числі спадкове майно, що складається із земельних часток (пай), які розташований на території Фанчиківської сільської ради Закарпатської області, які перебували у колективній власності КСГП «Іскра» с.Фанчиково, розміром кожний по 1,08 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та належав батьку позивача ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЗК №0088910, виданого 03.07.1997 року, на підставі рішення Виноградівської РДА № 310 від 26.06.1997 року, вартістю 4843 грн. 00 коп., який зареєстровано 29.06.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №8445 та матері позивача ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЗК №0110428, виданого 03.07.1997 року, на підставі рішення Виноградівської РДА № 310 від 2606.1997 року, вартістю 4843 грн. 00 коп., який зареєстровано 29.06.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №8961.

На випадок своєї смерті, батьки позивача, заповідального розпорядження не залишили.

Позивач ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем до спадкового майна своїх батьків, що підтверджується довідками виконкому Виноградівської міської ради.

Спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає.

За змістом ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті батьків прийняв.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв`язку з необхідністю оформлення спадщини, що залишилася після смерті батьків, позивач звернувся до нотаріуса для подачі документів на оформлення спадщини.

Нотаріусом заведена відповідна спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкова справа №69082757 від 03.02.2022 року .

Однак нотаріусом було запропоновано з вирішенням даного питання звернулись до суду, оскільки оригінали правовстановлюючих документів - Сертифікати на право на земельну частку(пай), було втрачено і серед документів батьків, позивач знайшов тільки їх копію у зв`язку із чим нотаріусу було представлено тільки їх копію, що унеможливлює видачу останнім свідоцтва про право на спадщину на вказане, належне спадкодавцю майно, що підтверджується відмовою нотаріуса від 03.02.2022 року.

Про втрату оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачем подано відповідне оголошення в ЗМІ-«Регіональні Новини» №2(8758) від 12.02.2022 року..

Отже, одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на згадане нерухоме майно позивач як спадкоємець- не може, що згідно вимог п.23 Постанови Пленуму Верховного Суді України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» є підставою для звернення до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ч.1 ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

За змістом ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

ВССУ у своєму Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

У відповідності до п.11 Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пленум ВСУ у Постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленого позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) право на земельний частку (пай), який розташований на території Фанчиківської сільської ради Закарпатської області та перебував у колективній власності КСГП «Іскра» с.Фанчиково, розміром 1,08 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та належав батьку позивача ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЗК №0088910, виданого 03.07.1997 року, на підставі рішення Виноградівської РДА № 310 від 26.06.1997 року, вартістю 4843 грн. 00 коп., який зареєстровано 29.06.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №8445 та право на земельний частку (пай), який розташований на території Фанчиківської сільської ради Закарпатської області та перебував у колективній власності КСГП «Іскра» с.Фанчиково, розміром 1,08 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та належав матері позивача ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЗК №0110428, виданого 03.07.1997 року, на підставі рішення Виноградівської РДА № 310 від 26.06.1997 року, вартістю 4843 грн. 00 коп., який зареєстровано 29.06.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №8961.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта