справа № 570/6008/18
провадження № 2/570/158/2022
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю представників позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Шугалевича В.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

його представника адвоката Ярмольчука В.С.,

представника третіх осіб ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , , Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради, треті особи: обслуговуючий кооператив "Барматське джерело", громадська організація - об`єднання власників гаражів "Джерело" про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в:

позивач у поданій 07 грудня 2018 року позовній заяві, вимоги по якій уточнені заявою від 11 липня 2019 року, просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП "РОБТІ" Рівненської обласної ради - Чернацької Оксани Володимирівни за індексним номером 41855288 від 02 липня 2018 року, визнати протиправним та скасувати номер запису про право власності 26852121, визнати за ОСОБА_4 право власності на гараж № НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 , стягнути витрати на правову допомогу.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає, зазначає, що покликання позивача про те, що він є власником гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 є безпідставними, обслуговуючий кооператив "Барматське джерело" був створений лише 30 квітня 2015 року і ніякого відношення до будівництва гаража не має; площа гаража, документи на який надав позивач становить 24,8 кв.м., а площа гаража відповідача - 22,1 кв.м. Вважає, що дії державного реєстратора повністю відповідали вимогам чинного законодавства.

Учасників справи відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, передавши своє право своїм представникам. Директор КП "РОБТІ" Тарасюк М.М. просить справу розглядати без їх участі у зв`язку з неможливістю забезпечити явку їх представника та повідомив про звільнення реєстратора ОСОБА_5 з 05 березня 2013 року. Враховуючи, що сторін належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку позивача, дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності позивача.

Представник позивача ОСОБА_1 у суді позов підтримує. Зазначає, що в 1995 році позивач з дозволу правління колгоспу «Зірка» побудував гараж за № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Гараж побудований на асфальтній площадці майнового паю ОСОБА_6 . З метою задоволення прав власників гаражів ІНФОРМАЦІЯ_1 створений обслуговуючий кооператив «Барматське Джерело».

Позивач виявив бажання зареєструвати за собою право власності на зазначений гараж. Однак він дізнався, що державний реєстратор КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради Чернацька О.В. провела державну реєстрацію права власності на цей гараж за відповідачем на підставі довідки № 27 від 26.08.2018 року, яку видала Громадська організація «Об`єднання власників гаражів «Джерело».

Позивач вважає таке рішення протиправним. Так, державний реєстратор провів дію з реєстрації майна всупереч ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень». Також були порушені приписи Порядку державної реєстрації речових прав на майно та їх обтяжень, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року (п.41, п.81).

Представник позивача адвокат Шугалевич В.І., підтримуючи вимоги та аргументацію свого довірителя, стверджує, що прийняття рішення про реєстрацію права власності відповідача на частину жилого будинку та видача свідоцтва про право власності проведені без подання усіх необхідних документів для реєстрації права власності, визначених законом, що порушує права позивача. Вважає, що реєстратором порушені вимоги ст.ст.364, 367, 387 ЦК України та ст.ст.22, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Підставою звернення до суду стало те, що в 1995 році ОСОБА_4 побудував гараж за АДРЕСА_2 , однак провести державну реєстрацію права власності не має можливості, оскільки таке право протиправно зареєстровано за іншою особою.

По суті спору показав, що предметом заявленого позову є визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 41855288 від 02.07.2018 року та запис про право власності номер: 26852121 від 27.06.2018 року, державного реєстратора Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради Чернацької Оксани Володимирівни (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246; об`єктнерухомого майна: гараж 294; адреса об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_3 ). Право власності на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 протиправно зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 у суді просить у позові відмовити. Пояснив, що було два гаражі, які будувались за сімейні кошти, один з яких (металевий) віддали позивачу, а другий (цегляний) зареєстрували на відповідача. Зазначає, що членом обслуговуючого кооперативу "Барматське джерело" він не був, а є членом громадської організації "Об`єднання власників гаражів "Джерело".

Його представник адвокат Ярмольчук В.С. у суді зазначає, що відповідач позов не визнає, пояснив, що позивач є власником спірного гаража, а тому його права відносно гаража не порушено, технічна документація позивача не відповідає технічній документації спірного гаража, оскільки це зовсім інші гаражі. Відтак, позивач не має жодного відношення до спірного гаража, його права державною реєстрацією гаража не порушені, а відповідач надав державному реєстратору всі необхідні для реєстрації документи, тому позовні вимоги безпідставні.

Представник третіх осіб ОСОБА_3 у суді показав, що відповідач погасив борги позивача протягом 7 років, став членом громадської організації "Об`єднання власників гаражів "Джерело", правомірно оформив документи і став власником гаража. Хоча технічний паспорт і не є правовстановлючим докуметом, у двох техпаспортах є великі відмінності.

Суд, заслухавши їх пояснення, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористалися правовою допомогою.

Встановлено, що на замовлення позивача 12 липня 2006 року виготовлено технічний паспорт на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно вказаного технічного паспорта, гараж побудований у 1995 році, і має такі розміри: ширина - 3,48 м, довжина - 5,65 м, висота - 2,5 м, площа - 19,7 кв.м. В технічному паспорті міститься відмітка про те, що цей гараж самочинно побудований.

Як вбачається з технічного паспорта, виготовленого 25 травня 2018 року на замовлення відповідача ОСОБА_2 , гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 побудований у 1990 році і має такі розміри: ширина - 3,83 м, довжина - 5,76 м, висота - 2,5 м, площа - 22,1 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2 є членом Об`єднання власників гаражів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та за ним обліковується гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №27 від 26 червня 2018 року.

Рішенням державного реєстратора комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради Чернацькою О.В. № 41855288 від 02 липня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під реєстраційним №246, запис № 26852121 на підставі довідки, серія та номер 27, виданий 26 червня 2018 року об`єднанням власників гаражів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення гараж № НОМЕР_1 (А-1), загальною площею 22,1 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , про що ОСОБА_7 сформовано витяг №129376729 від 02 липня 2018 року.

Позивачу видано довідку №15-ВК від 22 листопада 2018 року про те, що він є членом обслуговуючого кооперативу "Барматське Джерело" та з дозволу правління колгоспу "Зірка" ОСОБА_4 в 1995 році побудував гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться на асфальтній площадці майнового паю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Зі змісту ст.5 ЦК вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст.317 ЦК України. Згідно з нормою ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст.3 цього Закону будь-які дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав (в т.ч. права власності) на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації, можуть вчинятись, якщо такі права зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, тобто зареєстровані в державному реєстрі прав. Ст.11 цього Закону передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та процедура державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав. Згідно з п.п.6, 9, 12, 18, 19, 57 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який установлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Вважаючи рішення державного реєстратора комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради Чернацькою О.В. №41855288 від 02 липня 2018 року протиправним, позивач оскаржив його у судовому порядку.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на нерухоме майно є підставою для захисту цього права із застосуванням відповідного визначеного законом способу. Відповідно до ч.ч.2-4 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Законодавче закріплення необхідності державної реєстрації права власності на нерухоме майно є визнанням з боку держави публічно - правового інтересу у встановленні приналежності нерухомого майна конкретній особі. Державна реєстрація прав покликана служити забезпеченням стабільності обороту нерухомості, оскільки остання має не тільки майнову, а й соціальну значимість. Подібна стабільність досягається шляхом винесення операцій та інших дій з нерухомістю за рамки приватних інтересів сторін, а також створення особливої, єдиної інформаційної системи, дозволяє всім суб`єктам права отримувати виключно і єдино достовірні дані про правовий статус того чи іншого об`єкта.

Фактично ж реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. При цьому вона ніяк не впливає на цивільно-правову рівність учасників обороту, автономію волі і свободу договору.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є законом з питань майнового забезпечення, а регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Відповідно до ч.1, 2 ст.11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Судом встановлено, що технічні паспорти, виготовлені на замовлення позивача 12 липня 2006 року та відповідача 25 травня 2018 року на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 містять різні дані стосовно вказаного гаража, зокрема в частині площі гаража, що становить відповідно 19,7 кв.м. та 22,1 кв.м.та року побудови гаража - 1995 та 1990. Оскільки вказані будівельні параметри істотно відрізняються між собою, суд дійшов висновку, що гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , на замовлення якого виготовлено технічний паспорт станом на 25 травня 2018 року не є тотожним гаражу, на який виготовлено технічний паспорт станом на 12 липня 2006 року.

Оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що державний реєстратор КП "РОБТІ" Рівненської обласної ради Чернацька О.В. здійснила державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 саме на той гараж, технічну документацію на який виготовлено на замовлення позивача 12 липня 2006 року, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його прав при здійсненні вказаної державної реєстрації на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Крім того, суд, керуючись висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 09 червня 2021 року у даній справі, встановив, що позов заявлений до неналежного відповідача, а саме, КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації". Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року у справі № 760/30146/18 (провадження № 61-21583св19) зазначено, що "спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. Вирішення таких спорів відбувається за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у такому спорі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава, до яких звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Отже, можливість інших суб`єктів, зокрема посадових осіб, у тому числі державних реєстраторів, брати участь у цивільному процесі в якості позивачів і відповідачів у цивільному процесі обмежена. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем. Таким чином, у даній справі належним відповідачем є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно".

Оскільки встановлені обставини підтверджують, що спір існує між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , то КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» є неналежним відповідачем, а відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до КП "РОБТІ" слід відмовити у зв`язку із пред`явленням позову до неналежного відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на сторону, яка їх понесла.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у цивільному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради, треті особи: обслуговуючий кооператив "Барматське джерело", громадська організація - об`єднання власників гаражів "Джерело" про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради, місцезнаходження: вул.Івана Вишенського, 4а, м.Рівне, .

Третя особа: обслуговуючий кооператив "Барматське джерело", місцезнаходження: пров.Хутірський, буд.1, с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, .

Третя особа: громадська організація "Об`єднання власників гаражів "Джерело", місцезнаходження: пров.Хутірський, буд.1, с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, .

Повне судове рішення виготовлено 16 лютого 2022 року.

Суддя: Кушнір Н.В.