Справа № 462/7541/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 березня 2022 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді - Кирилюка А.І.,

при секретарі - Антощук А.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) /третя особа: ОСОБА_2 / про зняття арешту з нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати арешт 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 . В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до привтного нотаріауса Кам`янського районного нотаріального округу Черкаської області Аренгель Аматти-Галени Юріївної з метою реалізації свого спадкового права. Однак, в оформлені свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, з огляду на наявність арешту на вказане вище спадкове майно, який було накладено в межах виконавчого провадження про стягнення боргу на користь ОСОБА_2 , матеріали якого в подальшому були знищені за терміном зберігання. Відтак, враховуючи викладене, просить позов задовольнити, скасувавши арешт на зазначене майно.

Ухвалою суду від 19.10.2022 року відкрито провадження в справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. /а.с.13-14/

В судовому засіданні позивач позов підтримали з викладених у ньому обгрунтувань.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву, в якій зазначила про неможливість прибуття до суду, через перебування за межами України.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зі змісту ст.12, 81 ЦПК України убачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с.3/

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Черкаської області Аренгель Аматтою-Галеною Юріївною заведено спадкову справу №66426784. /а.с.36/

Позивач подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Черкаської області Аренгель Аматтою-Галеною Юріївною винесено постанову про затримання (відмову) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 до зняття арешту. /а.с.29,5/

З свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 24.20 кв.м. убачається, що остання належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та по день смерті належала ОСОБА_3 /а.с.4/

Наявність права власності на квартиру у зазначених вище осіб також стверджується довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», наявній в матеріалах справи. /а.с.37/

Постановою державного виконавця ВДВС Залізничного РУЮ м.Львова Гнатишин І.С. від 03.12.2002 року, винесеної в ході здійснення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №Б/Н від 19.10.2000 року, виданого Шевченківським судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на дитину, було накладено арешт на все належне боржнику - ОСОБА_3 майно. /зв.а.с.38/

Як убачається з листа заступника начальника Залізничного відділу ДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Наталії Комик, матеріали виконавчого провадження, матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання відповідно до п.9.9 порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби №2274/5 від 25.12.2008 року за терміном зберігання. /а.с.7/

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами.

Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч.1 ст. 317 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України.

Постановою Верховного Суду України від 23.01.2013 року визначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту.

Зі змісту ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту.

Отже, згідно статті 59 чинного Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Враховуючи наведене, а також те, що на момент звернення із позовом до суду не було вирішено питання щодо зняття арешту з майна, матеріали виконавчого провадження, пов`язані з померлим ОСОБА_3 знищені за терміном зберігання, відтак, наявність такого обтяження, як арешт майна, створює перешкоди у здійсненні позивачем його права власності на майно та реалізації її законних прав та інтересів, зокрема, в частині спадкування, а тому, суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 12, 13, 81, 89, 280-282 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Скасувати арешт з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Залізничний відділ Дежравної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) /місцезнаходження: м.Львів, вул.Городоцька, 299, код ЄДРПОУ - 35009206/

Третя особа - ОСОБА_2 /зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3/

Повний текст рішення складаний 12.03.2022 року.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Кирилюк А.І.