ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/394/22 Справа № 408/8775/12 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 правонаступником якої є ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Софіївське», ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року, ухваленого суддею Хлистуненко О.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 правонаступником якої є ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Софіївське», ОСОБА_4 про поновлення водопостачання та водовідведення і відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги було уточнено та збільшено, востаннє 07.08.2018 року (Т.8 а.с. 212-216).

Ухвалою суду від 05.11.2015 року ОСОБА_5 (прізвище змінено з « ОСОБА_6 » на підставі свідоцтва про реєстрацію шлюбу) залучено до справи в якості правонаступника ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що між нею та ОПК «Софіївським комбінатом комунальних підприємств» (зараз КП «Софіївське») укладено договори «Про надання послуг на питне водопостачання та відведення». Але підприємство взятих на себе обов`язків з серпня 2008 року не виконує, зупинивши водопостачання за її адресою: АДРЕСА_1 , тоді як заборгованість відсутня.

У зв`язку з тривалою бездіяльністю комунального підприємства, щодо відновлення водопостачання до її квартири, вона змушена самостійно купувати питну воду та доставляти її до своєї оселі, що призвело до її тяжкого захворювання та лікування в стаціонарному відділенні лікарні, в період з 10.11.2008 року по 28.11.2008 року.

В ході розгляду справи в суді, в уточнених позовних вимогах позивач зазначила, що на запит адвоката з приводу відключення водопостачання до її квартири начальник ОКП ОСОБА_7 дав відповідь в якій зазначено, що відсутність водопостачання в її квартирі спричинена в наслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , яка перекрила кран на стояку у своїй квартирі, тим самим припинила подачу води в її квартиру. Крім того, «Софіївський комбінат комунальних підприємств» через співвідповідача ОСОБА_4 зібрав у липні та серпні 2008 року кошти для ремонту загального будинкового водопроводу. Вона також внесла кошти на заміну загальних металевих труб на пластикові в підвалі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 та за викачку води із підвалу цього ж під`їзду. Після того, Софіївський ККП провів ремонтні роботи у підвалі їх будинку, відрізав спільний металевий стояк по якому до її квартири поступала питна вода від загальної будинкової мережі. Після ремонту, Софіївський ККП не відновив водопостачання до її квартири і залишив не тільки її, а також інших мешканців жилого будинку без питної води. Згодом водопостачання поновлювалось.

В останній заяві про збільшення розміру позовних вимог додала, що нею в листопаді 2017 року в черговий раз було заявлено правонаступнику відповідача КП «Софіївське» вимогу про неякісну послугу з центрального питного водопостачання у зв`язку із заниженням тиску води у водопроводі центрального питного водопостачання у квартирі споживача в порівнянні із нормами затверджених нормативів.

З акту опломбування крану водопроводу від 12.10.2016 року та листа від 16.07.2018 року «Про заміну трубопроводу водопостачання» КП «Софіївське», вбачається, що причини, що занижували тиск і подачу води, усунені. Але фактично ситуація з питним водопостачанням для споживача не змінилась. ОСОБА_4 провела ремонтні роботи в будинку АДРЕСА_2 , в результаті чого роз`єднала спільний міжквартирний водопровідний стояк для подачі питної води до квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим припинила питне водопостачання споживачу ОСОБА_1 . Тому споживачу кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_1 для отримання належного тиску води в системі централізованого питного водопостачання необхідно збалансувати систему, шляхом заміни підводу та міжквартирного стояка між кв. АДРЕСА_2 та 5. ОСОБА_2 не санкціоновано встановила на загальному міжквартирному стояку централізованого холодного водопостачання вентиль, при допомозі якого самостійно та на власний розсуд регулює водопостачання до кв. АДРЕСА_4 . Своїми неправомірними діями відповідачі позбавили її на тривалий час питного водопостачання та водовідведення.

В наслідок подання позивачем до суду заяв про уточнення та збільшення позовних вимог, обґрунтування позову та обставини справи були доповнені.

Тому, позивач просила суд, зобов`язати відповідачів по справі відновити водопостачання та водовідведення до кв. АДРЕСА_4 , відповідно до проекту; стягнути з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку матеріальну шкоду нанесену здоров`ю позивача в сумі 476,57 грн.; стягнути з ОСОБА_5 (є правонаступником ОСОБА_2 ) на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 150,00 грн. за відновлення знищеного міжквартирного стояка; стягнути з ОСОБА_5 (є правонаступником ОСОБА_2 ) на користь позивача кошти 2000,00 грн. для оплати робіт по перенесенню запірного вентиля розташованого на спільному міжквартирному стояку; стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача грошові кошти в розмірі 6417,00 грн., в тім числі суму 417,00 грн. як неналежно привласнені, відповідно до розписки та вартість матеріальних витрат 6000,00 грн. для збалансування розбалансованої системи водопостачання; стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку моральну шкоду в сумі 9075,00 грн.; зобов`язати ОСОБА_5 (є правонаступником ОСОБА_2 ) забезпечити доступ до міжквартирного стояка у її квартирі для виконання робіт по перенесенню запірного вентиля; а також стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку судові витрати та витрати по суду в сумі 3133,33 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 правонаступником якої є ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Софіївське», ОСОБА_4 про поновлення водопостачання та водовідведення і відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишені без задоволення. Судовий збір віднесено за рахунок держави.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ухваленого з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, не надання належної оцінки наявним у справі доказам ставить питання про його скасування з направленням справи для розгляду до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області або з ухваленням нового судового рішення про повне задоволення заявлених нею до відповідачів позовних вимог.

При цьому, скаржник зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.42, п.6, ч.2 ст.265, п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не визначився зі складом учасників справи та неправильно визначив які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Вказує, що суд упереджено порушує п.3 ч.3 ст.265 ЦПК України і навмисно в описовій частині рішення не зазначає інші процесуальні дії справі, а саме зупинення і поновлення провадження тощо, що стало підставою для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог. Позивач зазначає, що суд в порушення норм п.6 ст.265 ЦПК України не зазначив у рішенні первісного відповідача по справі, а саме: ОКП «Софіївський ККП», правонаступником якого є комунальне підприємство «Софіївське», хоча зазначає у рішенні первісного співвідповідача ОСОБА_2 (правонаступник ОСОБА_3 ), вважає позицію суду неоднозначною, вибірковою, яка відображена в мотивувальній частині рішення, як підстава для відмови у задоволенні позовних вимог, бо за визначенням місцевого суду позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Позивач зазначає, що місцевий суд порушив норми ч.5 ст.411 ЦПК України, оскільки не взяв до уваги висновки суду касаційної інстанції у зв`язку з якими скасовано раніше рішення по цій же справі, які є обов`язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи та є підставою для повного або часткового скасування рішення місцевого суду.

Окрім того, позивач вказує на порушення судом першої інстанції норм п.6 ч.2 ст.265 ЦПК України, оскільки у вступній частині рішення не зазначено найменування ні сторін ні інших учасників справи, а саме: ПП «Експоцентр» та Софіївську селищну раду Дніпропетровської області та надає їм незаконне право подавати докази проти позивача, досліджує ці докази і надає їм правову оцінку, відповідно до якої відмовляє позивачеві у задоволенні позовних вимог. Вважає, що суд не встановив процесуальних правонаступників відповідачів та не встановив представників учасників справи і їх повноваження, навмисно приховує учасників справи проти інтересів позивача: ПП «Експоцентр» та Софіївську селищну раду Дніпропетровської області та навмисно порушує інстанційну підсудність та ч.1 ст.23 ЦПК України, так як справа не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства та територіально не підсудна Дзержинському районному суду м.Кривого Рогу. Позивач вважає, що Софіївський районний суд Дніпропетровської області після неможливості утворити новий склад суду незаконно передав справу до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки повинен був передати справу до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, який на її думку є більш наближеним територіально до Софіївського районного суду Дніпропетровської області ніж Дзержинський райсуд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Також, позивач вказує на невідповідність змісту оскаржуваного судового рішення вимогам п.6, 7, 8 ч.2 ст.265 ЦПК України. Позивач зазначає, що суд порушив норми ст.128 ЦПК України, оскільки не викликав її в судове засідання. ОСОБА_1 зазначає, що суд в порушення вимог ст.178 ЦПК України досліджував в судовому засіданні письмові заперечення відповідачів, вказуючи на те, що вона не отримувала копії відзивів на позов та доданих до них документів. Вказує, що ніхто з відповідачів не надав суду відзиву на уточнену позовну заяву від 07.08.2018 року.

Позивач зазначає, що місцевий суд порушив вимоги статей: 77, 78,79,80, 83 ЦПК України, оскільки упереджено досліджує докази, які не містять інформації щодо предмета доказування, але суд надає їм належну оцінку не звертаючи уваги на те, що докази вже були досліджені судами апеляційної та касаційної інстанцій та вважає, що позовні вимоги слід залишити без задоволення. Вказує, що суд дослідив висновок спеціаліста ПП «Експоцентр» №94 від 01.11.2010 року, який ніким з учасників справи не долучався до матеріалів справи. Вказує, що суд приймав докази від осіб, які не були стороною чи іншими учасниками справи, а також приймав докази від КП «Софіївське», який взагалі не подавав відзив на позовні вимоги, зокрема Акт від 07.10.2016, складений комісією та засвідчений селищним головою.

Позивач вважає, що підлягають встановленню нові обставини справи та підлягають дослідженню і оцінці докази, перелічені в апеляційній скарзі на а.с.11-13.

Позивач заперечує проти використаних судом першої інстанції доказів: Акт від 07.10.2016, складеного комісією та засвідчений селищним головою (а.с.90, т.8); Акт КП «Софіївське» «Про опломбування крану водопроводу» від 12.10.2016 (а.с.91, т.8); Акт ОКП «Софіївський КПП» від 16.07.2009 (а.с.97, т.1); Договір від 01.01.2009 та Договір від 24.01.2013 (а.с.7, т.1, а.с.200, т.7); Претензія споживача ОСОБА_1 до постачальника ОКП «Софіївський ККП» від 12.11.2012 (а.с.13, т.1); лист обласного комунального підприємства «Софіївський ККП» від 01.12.2008 за вих..№140 (а.с.14, т.1); Акт ОКП «Софіївський ККП» від 27.09.2010 «Про опломбування вентеля у відкритому положенні у квартирі ОСОБА_2 » (а.с.105, т.4); Висновок спеціаліста ПП «Експоцентр» №94 від 01.11.2010 «Про улаштування запірної арматури» (а.с.171-172, т.4); Довідка КП «Софіївське» за вих.№102 від 01.10.2014 «Про укладення договору» (а.с.239, т.7); Лист КП «Софіївське» за №10 від 06.02.2017 щодо неякісного водопостачання за адресою споживача ОСОБА_1 ; Лист-відповідь КП «Софіївське» за №55 від 16.07.2018 на претензію споживача ОСОБА_1 від 21.11.2017 постачальнику КП «Софіївське» (а.с.223, т.8); Акт визначення тиску внутрішніх будинкових мереж в квартирі АДРЕСА_5 від 15.11.2019 (а.с.55-56, т.9); Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2013 (а.с.245, т.7), посилаючись або на отримання доказів з порушенням, встановленого законом порядку, або на ненадання належної оцінки певному доказу, або на надання неналежної оцінки доказу, або на те, що доказ не стосується предмета доказування, а також на недостовірність доказу.

Окрім того, позивач не погоджується з ухвалою суду від 15.09.2017 «Про прийняття до провадження справи №408/8775/12, провадження №2/210/69/17, оскільки місцевий суд не встановив склад осіб, які беруть участь у справі та прийняв до свого провадження справу від Софіївського районного суду Дніпропетровської області, передану з порушенням порядку, встановленого ст.116 ЦПК, чинного на час передачі справи, передавши справу до віддаленого суду, що перешкоджало позивачу особисто приймати участь у розгляді справи.

Окрім того, позивач заперечує і проти ухвали суду від 19 жовтня 2020 року, якою позивачеві було відмовлено у призначенні судової будівельно-технічної експертизи, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм цивільного процесуального законодавства України.

17.01.2022 від відповідача Комунального підприємства «Софіївське» Софіївської селищної ради Дніпропетровської області, надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому КП «Софіївське» просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її скарги та залишити рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2021 року без змін.

26.01.2022 від правонаступника ОСОБА_8 ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , в якому ОСОБА_3 просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції, оскільки рішення законне і належним чином обґрунтоване.

10.02.2022 на адресу суду апеляційної інстанції від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про залишення без розгляду її клопотання про повторне долучення процесуальних документів до матеріалів справи, оскільки ці документи долучені судом першої інстанції до матеріалів справи, тому не має потреби їз повторно долучати.

18.02.2022 на адресу суду апеляційної інстанції від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду справи, призначеного на 22 лютого 2022 року на 12-10 год. без її участі, оскільки вона не може бути присутньою в судовому засіданні з поважних причин. Також у заяві позивач просить відхилити відзиви відповідача КП «Софіївське» та співвідповідача ОСОБА_3 на її апеляційну скаргу, оскільки вони не відповідають вимогам п.3 ч.2 ст.360 ЦПК України та подані з пропуском, встановленого ухвалою суду апеляційної інстанції строку.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника відповідача КП «Софіївське» Захарову М.В., співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які кожен окремо заперечували проти задоволення апеляційної скарги позивача з викладених у відзивах підстав, просили рішення суду першої інстанції, як законне і належним чином обгрунтоване залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзивів на неї за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг питного водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

Між ОКП «Софіївський комбінат комунальних підприємств» та ОСОБА_1 21.03.2008 року укладено договір про надання послуг на питне водопостачання та водовідведення, за умовами яких підприємство забезпечує постачання споживачам питної води та надання послуг по водовідведенню відповідно до умов договору (п.п. 1.2.4) (Т.1 а.с.6).

Як зазначає позивач ОСОБА_1 в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , 26.08.2008 року відключено холодне водопостачання.

При цьому, ОСОБА_1 всупереч своїм вимогам, 01.01.2009 року при відсутності води в своїй квартирі уклала договір з ОКП «Софіївський комбінат комунальних підприємств» про надання послуг на питне водопостачання та водовідведення, 24.01.2013 року з КП «Софіївське» укладено договір №2867 про надання населенню приватного сектору з центрального питного водопостачання та водовідведення (Т.1 а.с.7, Т.7 а.с. 200).

Актом від 16.07.2009 року Софіївського комбінату комунальних підприємств встановлено, що водопостачання ОСОБА_1 в кв. АДРЕСА_4 зупинено сусідкою ОСОБА_2 внаслідок затоплення квартири останньої (Т. 1 а.с. 97).

Спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з цього приводу про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої затопленням квартири, а також про визнання актів обстеження квартири про наявність підтоплення незаконними, вирішено в судовому порядку.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29.12.2010 року в задоволені первісного та зустрічного позовів відмовлено (Т.5 а.с.170-173).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.08.2011 року вище наведене рішення суду залишено без змін (Т. 6, а.с. 104-105).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.03.2012 року рішення суду першої інстанції та ухвалу Апеляційного суду скасовано лише в частині вирішення спору ОСОБА_1 про поновлення водопостачання та водовідведення, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, в іншій частині залишено без змін (Т.6, а.с.185-187).

Позивачем ОСОБА_1 надано до суду копію претензії від 12.11.2012 року з приводу якості надання послуг з водопостачання та водовідведення, однак остання носить формальний характер (Т.1 а.с. 13).

Листом ОКП «Софіївський комбінат комунальних послуг» від 01.12.2008 року за №140, розглянуто претензію ОСОБА_1 та повідомлено, що в квартиру останньої безперебійно подається питна вода. Підприємством квартиру від водопостачання відключено не було. Роз`яснено, що квартира приватизована, тому відповідальність за технічний стан несе власник квартири (Т.1 а.с. 14).

27.09.2010 року ОКП «Софіївський ККП» був опломбований вентиль у відкритому положенні, у квартирі відповідача ОСОБА_2 , тобто за адресою: АДРЕСА_6 . Останню попереджено про відповідальність у разі самовільного зняття пломби, що підтверджено актом про опломбуванням вентиля (Т.4 а.с. 105).

Висновком ПП «Експоцентр» №94 від 01.11.2010 року встановлено, що улаштування запірної арматури (крана) на основній трубі водопостачання в багатоквартирному будинку не можливе, крани встановлюються на відгалуженнях в кожну квартиру або номер готелю, на підводках до змивних бачків, змивним кранам та водонагрівальним колонках, на відгалуженнях до групових душів та вмивальників (Т.4 а.с. 171-172).

Тобто, в іншому місці, ніж у квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_6 , встановити цей вентиль не можливо, а також для уникнення аварійних ситуацій й ліквідувати його також не можливо.

Відповідно до довідки КП «Софіївське» від 01.10.2014 року №102 ОСОБА_1 уклала договір на водопостачання та водовідведення від 24.01.2013 року. КП «Софіївське» надає послуги, а споживач проводить оплату за надані послуги. Претензії до КП «Софіївське» від ОСОБА_1 з часу укладення договору не надходили (Т. 7, а.с. 239).

Під час обстеження квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , було встановлено, що у квартирі позивача ОСОБА_1 в системі водопостачання вода є постійно. Кран на першому поверсі у кв. АДРЕСА_6 , яким як стверджує позивач ОСОБА_1 , сусіди їй перекривають постачання води, повністю відкритий. Рекомендовано КП «Софіївське» опломбувати водопровідний кран у квартирі 1 гр. ОСОБА_5 , з метою уникнення подальших спорів між власниками квартири. Акт від 07.10.2016 року складений комісією та засвідчений селищним головою (Т.8 а.с.90).

12.10.2016 року комісією було проведено пломбування крану по стояку водопроводу кв. АДРЕСА_6 (пломба №С28640531), про що складено акт від 12.10.2016 року, завірений директором КП «Софіївське» (Т. 8 а.с. 91).

З листа КП «Софіївське» за №10 від 06.02.2017 року щодо неякісного водопостання за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що тиск на вводі в будівлю відповідає нормі. Роз`яснено, що заміна водопостачання в середині житлового будинку виконується за рахунок жителів будинку (Т. 8 а.с. 107, 110).

На акт-претензію ОСОБА_1 від 21.11.2017 року про неналежне надання або ненадання послуг, надано відповідь-лист КП «Софіївське» №55 від 16.07.2018 року, згідно якого бригадою аварійно відновлювальних робіт була проведена заміна трубопроводу водопостачання від контрольного колодязя біля будинку до внутрішніх мереж будинку у підвалі. Було перевірено тиск подачі води у будинок, тиск відповідає затвердженим нормам (Т. 8 а.с. 223).

15.11.2019 року комісією проведено перевірку тиску внутрішньобудинкових водопровідних мереж. Для цього, в квартирі АДРЕСА_7 гр. ОСОБА_9 із застосуванням манометра, підключеного до водорозбірного крана було встановлено, що тиск у водопровідній мережі внутрішньоквартирної системи складає 3,3 атм. Візуально було перевірено наявність тиску води без застосування манометра в квартирі АДРЕСА_8 , власником якої є ОСОБА_10 . Вказана квартира є суміжною з квартирою АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_1 . Скарг на надання послуг з водопостачання від громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не було.

Спроба залучити до участі в роботі комісії ОСОБА_1 позитивних результатів не дала, так як двері ніхто не відчинив. Комісія відзначила, що жодних скарг від мешканців будинку на надання послуг з водопостачання, ні в органи місцевого самоврядування, ні в КП «Софіївське» не надходило (Т. 9 а.с. 55, 56).

Позивач ОСОБА_11 звернулась з позовом до суду з вимогами до одного з відповідачів до ОКП «Софіївський комбінат комунальних підприємств», в подальшому під час розгляду справи у суді зазначила, що підприємство змінено на КП «Софіївське» в порядку правонаступництва.

Між тим, в заяві про збільшення позовних вимог в останній редакції від 07.08.2018 року (Т.8 а.с. 212-217), позовні вимоги пред`явлено саме до ОКП ««Софіївський комбінат комунальних підприємств» зазначивши, що правонаступником є КП «Софіївське».

Проте, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2013 року затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ОКП «Софіївський комбінат комунальних підприємств», 53100, Дніпропетровська область, Софіївський район, смт.Софіївка, вул.Жовтнева, 103, , та ліквідовано юридичну особу ОКП «Софіївський комбінат комунальних підприємств». Провадження у справі припинено (Т.7 а.с. 245).

Згідно з п.1.1. Розділу 1 Статуту КП «Софівське» в редакції за 2019 рік, затверджений рішенням Софіївської селищної ради від 27.02.2019 року №2257-43/VII дане підприємство створено рішенням Софіївської селищної ради від 20.05.2010 року №461-35/5 (Т. 9 а.с. 57-65).

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачеві ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі виходив з їх недоведеності, при цьому суд зауважив, що водопостачання позивачу у квартирі поновлено та постачається належним чином, тиск відповідає нормам.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно з пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розгляд справи продовжено за нормами ЦПК в редакції від 15.12.2017 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про питну воду та водопостачання» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) система питного водопостачання - сукупність технічних засобів, включаючи мережі, споруди, устаткування (пристрої), для централізованого та нецентралізованого питного водопостачання; централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Згідно з нормами ст.7 Закону України «Про питну воду та водопостачання» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання шляхом: забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання; державної підтримки, регулювання та нагляду у сфері питного водопостачання і водовідведення відповідно до цього Закону; забезпечення відшкодування в установленому порядку шкоди, заподіяної споживачам питної води підприємствами питного водопостачання внаслідок порушення законодавства у сфері питної води та питного водопостачання; обмеження, тимчасової заборони (зупинення) в установленому порядку функціонування систем питного водопостачання, які не забезпечують нормативної якості питної води, а також діяльності, що негативно впливає на якість питної води, порушує режим функціонування систем питного водопостачання та водовідведення.

Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року №190 затверджено Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України і є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Пунктом 15.2 вказаних Правил передбачено, що виробники та споживачі зобов`язані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів.

Згідно з нормами ст.23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» підприємства питного водопостачання зобов`язані забезпечити: виробництво та постачання споживачам питної води відповідно до умов договору; подачу води для протипожежних потреб; вжиття заходів щодо забезпечення населення питною водою у випадках порушень функціонування централізованих систем водопостачання (аварійні ситуації); вирішення ситуаційних питань, пов`язаних з порушенням функціонування централізованих систем водопостачання (аварійні ситуації) відповідно до плану оперативних дій із забезпечення споживачів питною водою у відповідному населеному пункті (районі).

Під час розгляду даної справи у суді та вирішення спору, постановою КМУ від 27.12.2018 року за №1145 було прийнято «Порядок проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг». Цей Порядок визначає механізм проведення перевірки відповідності якості надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами в частині надання послуг з вивезення побутових відходів (далі - комунальні послуги) та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, з метою оцінки їх відповідності основним вимогам до кількості та якості і вжиття заходів до забезпечення надійності та безпеки під час надання комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком

Пунктом 2 Порядку визначено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач або управитель багатоквартирного будинку (за дорученням співвласників багатоквартирного будинку в разі прийняття ними відповідного рішення) має право викликати виконавців комунальних послуг (їх представників) для перевірки якості та/або кількості наданих послуг.

У разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя багатоквартирного будинку для перевірки якості наданих послуг.

Пунктом 3 Порядку, також, встановлено, що проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, забезпечується виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирного будинку. Споживач також має право звернутися до відповідних уповноважених державних органів за захистом порушених прав щодо якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком.

З пункту 7 Порядку встановлено, що у разі необхідності проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком споживач зобов`язаний забезпечити виконавцю комунальної послуги (його представнику) або управителю багатоквартирного будинку доступ до житла, іншого належного такому споживачу об`єкта нерухомого майна у порядку, передбаченому статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За результатами перевірки складається акт- претензія за формою згідно з додатком. Відмова споживача в наданні виконавцю комунальної послуги (його представнику) або управителю багатоквартирного будинку доступу до житла, іншого належного такому споживачу об`єкта нерухомого майна є підставою для відмови в задоволенні претензії споживача.

Так, з останньої заяви від 07.08.2018 про збільшення розміру позовних вимог видно, що позивач просить: зобов`язати правонаступника КП «Софіївське» та співвідповідача ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відновити водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_3 , відповідно до проекту; стягнути солідарно з правонаступників та ОСОБА_4 матеріальну шкоду - 476,57 грн. здоров`ю; стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду -150 грн. за відновлення знищеного міжквартирного стояка; стягнути з ОСОБА_5 2000 грн. для оплати робіт по перенесенню запірного вентиля; стягнути з ОСОБА_4 6417 грн., в тому числі 417 грн., як неналежно привласнені, відповідно до розписки та вартість матеріальних витрат 6000 грн. для збалансування розбалансованої системи водопостачання; солідарно стягнути зі всіх трьох відповідачів моральну шкоду 9075 грн.; зобов`язати ОСОБА_5 забезпечити доступ до міжквартирного стояка в її квартирі для виконання робіт по перенесенню запірного вентиля з її квартири АДРЕСА_1 ; стягнути зі всіх трьох солідарно -3133,33 грн. витрати по суду (а.с.212-217, т.8).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 через систематичне затоплення її квартири позивачем ОСОБА_1 (акти обстеження квартири АДРЕСА_2 від 03.04.2009, а.с.8, т.3, від 06.11.2009, а.с.11, т.3 від 12.02.2010- а.с.33, т.2) самовільно відключила воду в квартиру АДРЕСА_3 , де мешкає позивач, закрутивши кран на воду, який розташований в її квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджено Актом від 16.07.2009, складеним працівниками Софіївського КПП в присутності заступника голови селищної ради та вуличного депутата, а також сусідок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.160, т.3).

З Акту №2 від 12.02.2010, складеного членами комісії Софіївського КПП в присутності ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_12 , затвердженого начальником комунального підприємства Величко П.В., видно, що 12.02.2010 о 10.00 годині в квартирі АДРЕСА_4 відбулося поновлення водопостачання через квартиру АДРЕСА_2 шляхом відкриття водяного крану на стояку у квартирі АДРЕСА_6 (а.с.161, т.3).

Також матеріали справи містять Акт про опломбування вентиля від 27.09.2010 року, складеного працівниками ОКП «Софіївський ККП» де зазначено, що у кв. ОСОБА_2 був омпомбований вентиль у відкритому положенні, відповідальність за зняття пломби несе абонент ОСОБА_2 , Акт складено в трьох примірниках (а.с.105, т.4).

Окрім того, матеріали справи містять Акт від 07 жовтня 2016 року, складений комісією Софіївської селищної ради про обстеження обох квартир і квартири АДРЕСА_2 і квартири АДРЕСА_3 , яким встановлено, що в квартирі позивача ОСОБА_1 в системі водопостачання вода є постійно, комісією запропоновано для уникнення подальших спорів між власниками квартир опломбувати КП «Софіївське» водопровідний кран в квартирі АДРЕСА_9 ОСОБА_13 (а.с.90, т.8).

Актом опломбування крану водопроводу від 12.10.2016 кран в квартирі АДРЕСА_2 правонаступника ОСОБА_2 ОСОБА_5 було опломбовано аварійною бригадою (пломба №С28640531 (а.с.91, т.8).

Матеріали справи містять Акт заміру тиску в точці розподілу зон обслуговування водопроводу від 30.11.2017, де зазначено, що в присутності споживача провели замір тиску у точці зон обслуговування водопроводу по АДРЕСА_2 і тиск складає 4,0 атм, що дорівнює нормам, затвердженим нормативно-правовим документам (а.м.234, т.8).

Окрім того, матеріали справи містять Акт перевірки тиску води у внутрішньобудинковій системі будинку АДРЕСА_2 від 15.11.2019 р., де зазначено, що тиск у водопровідній мережі кв. АДРЕСА_7 ОСОБА_9 манометром встановлено- 3,3 атм, візуально наявність тиску води була перевірені і в кв. АДРЕСА_8 ОСОБА_10 , яка є суміжною з квартирою ОСОБА_1 , скарг на надання послуг з водопостачання від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не було, ОСОБА_1 двері не відчинила (а.с.55, т.9)

Також матеріали справи містять Схему розмежування балансової приналежності систем водопостачання та водовідведення по будинку АДРЕСА_2 (а.с.56, т.9).

Також матеріали справи містять висновок спеціаліста №94 ПП «ЕКОСПОЦЕНТР», який було проведено за заявою позивача ОСОБА_14 та залучено до матеріалів справи, яким встановлено, що улаштування запірної арматури (крана) на основній трубі водопостачання в багатоквартирному будинку не можливе, крани встановлюються на відгалуженнях в кожну квартиру або номер готелю, на підводках до змивних бачків, змивним кранам та водонагрівальним колонках, на відгалуженнях до групових душів та вмивальників (Т.4 а.с. 171-172).

Тобто, висновком спеціаліста встановлено, що в іншому місці, ніж у квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_6 , встановити цей вентиль не можливо, а також для уникнення аварійних ситуацій й ліквідувати його також не можливо.

Отже, наявні в справі докази підтверджують той факт, що водопостачання позивачу у квартирі поновлено та постачається належним чином, тиск відповідає нормам, тому позовні вимоги про зобов`язання правонаступника КП «Софіївське» та співвідповідача ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_4 відновити водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_3 , відповідно до проекту та зобов`язати ОСОБА_5 забезпечити доступ до міжквартирного стояка в її квартирі для виконання робіт по перенесенню запірного вентиля з її квартири АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню у зв`язку з їх недоведеністю. Відповідно, оскільки не підлягають задоволенню основні вимоги позивача, не можуть бути задоволені і похідні вимоги про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та вимоги про відшкодування судових витрат.

Колегія суддів, з огляду на наявні у справі докази, повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі у зв`язку з їх недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення.

Колегія суддів вважає, що всі доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог законодавства та власного тлумачення норм процесуального права. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки судове рішення залишено без змін, понесені позивачем судові витрати покладаються на ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: