РІШЕННЯ

іменем України

25 лютого 2022 року

Справа №451/1451/21
Провадження № 2/451/128/22

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - Патинок О.П.

за участю секретаря судового засідання - Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

17.09.2021 р. до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, на підставі ст.ст. 105, 110 Сімейного кодексу України.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.11.2004 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Павлівській сільській раді Радехівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено актовий запис № 21. Від спільного подружнього життя у них народилося троє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані та проживають разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останніх років стосунки між сторонами розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Відповідач постійно перебуває на заробітках за кордоном. Вже тривалий час кожен з подружжя проживає окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Просить суд розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований у Павлівській сільській раді Радехівського району Львівської області 05.11.2004 р., актовий запис №21. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, на суму 2961,53 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2021 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 12.10.2021 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 25.11.2021 р. за клопотанням відповідача по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу надано строк для примирення, терміном на 2 (два) місяці до 25.01.2022 року до 09.год. та провадження у справі зупинено.

25.01.2022 р. відновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду.

25.01.2022 року в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та надав суду аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

25.01.2022 р. в судовому засіданні відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог, проте погодився із тим, що строк на примирення не дав позитивних результатів, а змушувати дружину перебувати з ним у шлюбі він не може.

Суддя Патинок О.П. з 03.02.2022 р. по 18.02.2022 р. перебувала на лікарняному.

25.02.2022 р. в судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися.

24.02.2022 р. на поштову адресу суду від представника позивача ОСОБА_6 було подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечують (а.с.54).

В судові засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.53).

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження сторони 05.11.2004 року зареєстрували шлюб у Павлівській сільській раді Радехівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено актовий запис № 21 (а.с.5).

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 16.03.2005 р., серії НОМЕР_2 від 22.11.2006 р., № 073484 від 22.11.2006 р., ОСОБА_3 народився - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 народилась - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 народилась - ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх батьками є - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сторони по справі. (а.с.11-13).

Відповідно до Довідки про склад сім`ї, виданої Радехівською міською радою, старостами сіл: Павлів, Станин від 26.08.2021 р. № 924 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 з нею зареєстровані та проживають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Позивач в заяві, наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач заперечує щодо розірвання шлюбу.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя.

Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася, сторони проживають окремо, спільного подружнього життя не ведуть, спільного господарства також, судом вживалися заходи до примирення, та було надано строк на примирення, тривалістю два місяці, проте такий позитивних результатів не дав, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано: Договір про надання правової допомоги № 25/08 від 25.08.2021 р. (а.с. 15), протокол погодження ціни від 25.08.2021 року (а.с. 16), ордер про надання правничої допомоги №1094285 (а.с. 18), квитанцію від 31.08.2021 р. про оплату 2000 грн. за договором № 25/08 від 25.08.2020 р..

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення, оскільки такі позивач у зв`язку із розглядом справи поніс, про що, крім іншого, надано квитанцію на оплату за такі послуги в сумі 2000 грн., та 908 грн, доказів на понесення іншої частини витрат суду не надано, будь-яких заперечень від сторони відповідача про неспівмірність заявленої суми суду не надано

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 211, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований у Павлівській сільській раді Радехівського району Львівської області 05.11.2004 р., актовий запис №21.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 2000 грн (дві тисячі гривень) витрат на правову допомогу та 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 25.02.2022 р.

Головуючий суддяПатинок О. П.