Справа № 464/8255/21
пр.№ 2/464/195/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21.02.2022 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судових засідань Коваль М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 25.11.2021 звернулась в суд із позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 01.06.2004 вона зареєструвала у вказаній квартирі відповідача ОСОБА_2 , на той час її чоловіка. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.07.2017 шлюб між ними розірвано. З цього часу відповідач не проживає у квартирі, не оплачує комунальні послуги, які нараховуються на нього. На даний час відповідач проживає з іншою сім`єю, однак місце його проживання невідоме. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований у квартирі, вона не має змоги оформити житлову субсидію. Вказані обставини перешкоджають їй у реалізації свого права власності у повній мірі.

Ухвалою від 20.12.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, 03.02.2022 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень сторони позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується договором довічного утримання від 19.03.2004, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І., зареєстрований в реєстрі за №4.

Згідно із відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС у Львівській області від 08.12.2021, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтями 316, 317, 319, 391 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Їх право користування жилим приміщенням урегульовано житловим законодавством, згідно яким ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ст. 9 ЖК Української РСР).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Питання втрати членом сім`ї власника права користування житлом вирішується на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України. Так, даною нормою закону передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Як вбачається з актів ЛКП «Хуторівка» №361 від 24.05.2021 та №573 від 19.08.2021, з виходом на місце та за твердженням сусідів, ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із актом голови правління ОСББ «Калина 63» Лужного Р.Є. про непроживання особи від 15.11.2021, ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак за такою зареєстрований.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, доказів щодо поважних причин непроживання чи чинення перешкод йому у користуванні таким, суду не надано, а відтак, суд приходить до висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН не надано, АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Ю. Теслюк