Дата документу 22.02.2022 Справа № 333/911/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 333/911/20

Провадження №22-ц/807/952/22

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2021 року про скасування забезпечення позову, в складі судді Наумової І.Й., у справі за заявою ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Духонченко Миколи Сергійовича про скасування заходів забезпечення позову, застосованих в межах цивільної справи № 333/911/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Духонченко М.С. звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2020 року у справі №333/911/20, у вигляді арешту, накладеного, в межах суми позовних вимог - 106 525354,22 грн. на нерухоме та рухоме майно, в тому числі грошові кошти у банківських установах, які належать відповідачам по справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що постановою Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року скасовано рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2021 року та прийнято постанову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка набрала законної сили, тому правові підстави для продовження дії заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2020 року, відсутні.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2021 року заяву ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Духонченко М.С. про скасування заходів забезпечення позову, застосованих в межах цивільної справи № 333/911/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором, - задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2020 року у справі №333/911/20, у вигляді арешту, накладеного, в межах суми позовних вимог - 106 525354,22 грн., на нерухоме та рухоме майно, в тому числі грошові кошти у банківських установах, які належать відповідачам по справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, та не врахував, що вказане може призвести до порушення прав позивача та зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки майно відповідача може бути продано або відчужене. Скасувати заходи забезпечення позову суд може у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову, або відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. Звертає увагу суду, що Верховним Судом відкрито касаційне провадження за касаційної скаргою позивача на постанову Запорізького апеляційного суду від 03.11.2021, тому до розгляду справи судом касаційної інстанції існує потреба в залишенні заходів забезпечення позову.

Учасники справи не скористались своїм правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, подала заяву про відкладення розгляду справи у заявку з тим, що вона хворіє на гостре респіраторне захворювання, тому не може прибути в судове засідання, а також не може забезпечити явку в судове засідання свого представника.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників справи щодо поданого клопотання, ухвалила визнати неявку ОСОБА_1 не поважною , оскільки медичних документів на підтвердження своєї хвороби не надано, а також не надано документів, які б свідчили про те, що нею укладено угоду з адвокатом. Аргументи щодо незаконності оскаржуваної ухвали нею викладені в апеляційній скарзі.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, виходив з того, що цивільна справа по суті розглянута, рішення суду набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, в якому просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь заборгованість за кредитним договором від 10.07.2007 року № ML-201/317/207, у загальному розмірі 106 525 354,22 грн., яка складається з наступного: 19 868 650,21 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 3 040 028,12 грн. - відсотків за користування кредитом; 83 616 675,89 грн. - пені, та стягнути судові витрати у справі (а.с. 1-7).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

В межах суми позовних вимог - 106 525354,22 грн. накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, в тому числі грошові кошти у банківських установах, які належать відповідачам по справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 13).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2021 року позов задоволено частково (а.с. 8-12).

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по несплаченим процентам за кредитним договором від 10.07.2007 року № ML-201/317/207 в розмірі 31 540, 27 швейцарських франків.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за кредитним договором від 10.07.2007 року № ML-201/317/207 в розмірі 19 000 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 10.07.2007 року № ML-201/317/207 в розмірі 888 150, 86 швейцарських франків, що складається з 797 646, 25 швейцарських франків - заборгованість за тілом кредитом, 90 504, 61 швейцарських франків - сума несплачених відсотків, з урахуванням солідарного обов`язку, покладеного на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2016 року по справі №333/1379/13-ц.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Духонченко М.С. задоволено.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2021 року в цій справі скасовано та прийнято постанову наступного змісту: «У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити» (а.с. 14-17).

Згідно з частиною першою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Порядок та підстави для скасування заходів забезпечення позову визначені у ст. 158 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому, як передбачено ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.10 Поставнови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За змістом вищенаведених норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі.

Як вбачається з виділених матеріалів справи постановою Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2021 року в цій справі скасовано та прийнято постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.. 354 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що є таке, що набрало законної сили, судове рішення про повну відмову у задоволенні позовних вимог, що є підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з виділених матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_6 скористався своїм правом касаційного оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року та ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі було відкрито касаційне провадження (а.с. 24-25).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відкриття в цій справі касаційного провадження свідчить про те, що оскаржувана ухвала про скасування заходів забезпечення позову є передчасною, не можуть бути взяті до уваги, оскільки оскарження судових рішень в касаційному порядку не перешкоджає скасуванню заходів забезпечення позову з урахуванням того, що постановою апеляційного суду у задоволенні позову було відмовлено та примусовому виконанню вона не підлягає.

Крім того, положеннями частини 8 статті 394 ЦПК України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення суду або зупиняє його дію.

Проте, доказів того, що позивач звертався до Верховного Суду із вимогами про зупинення дії постанови апеляційного суду, матеріали справи не містять.

За таких обставин, даючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо доцільності скасування заходів забезпечення позову, судом першої інстанції враховані вимоги ст.158 ЦПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для встановлення порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2021 року про скасування забезпечення позовупостановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2021 року про скасування забезпечення позовув цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2022 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова