Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/242/21

14 лютого 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.,

секретаря судового засідання: Скоблей О.В .

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про позбавлення права користування домоволодінням,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення права користування домоволодінням.

Позовну заяву обгрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.03.2013 року державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори, де зареєстрована та проживаю по даний час.

В 2009 році, до її домоволодіння, були зареєстровані її внучка ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Згодом, також був зареєстрований співмешканець ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Внаслідок такої протиправної поведінки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , порушуються правила співжиття, вона не можу нормально користуватися житлом, що робить неможливим їх спільне проживання у будинку. Зареєстровані відповідачі створюють їй перешкоди у користуванні і розпорядженні власним майном. Жодного відношення до її домоволодіння вони не мають. В утриманні будинку, проведенні ремонту, оплаті комунальних послуг (електроенергія, газ), веденні підсобного господарства відповідачі участі не приймають та ніколи не приймали. Просила позбавити ОСОБА_4 права користування домоволодіння в АДРЕСА_1 та виселити його з вказаного будинку.

Стислий виклад позиції сторін:

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила визнати ОСОБА_4 , 1977 року народження, такими що втратив право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засідані позовні вимоги визнав повністю, не заперечив обставини на які посилається позивач, просив позов ОСОБА_5 задоволення

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2021 р. по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2021 р. витребувано докази по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2013 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с. 12,14).

Згідно довідки виданої Делятинською селищною радою від 27.01.2020 року за №129 вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 , 1933 р.н. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 2009 року народження та ОСОБА_4 , 1977 року народження (а.с. 13).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 зверталася із заявами до Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про вчинення протиправних дії ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відносно неї, що підтверджується витягом з ЄРДР № 0000366 від 28.05.2020 року та ЄРДР № 0000074 від 29.01.2020 року про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 (а.с.15-21).

Норми права, які застосував суд:

Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Оскільки позивач є власником житлового будинку, вона має право, відповідно до положень ст.391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають їй користуватися та розпоряджатися її майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно з вимогами статей 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Вказані норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Зазначена правова позиція закріплена у Постанові Верховного Суду України №6-709цс16 від 16 листопада 2016 року, також у Постанові Верховного Суду України №2931 від 15 травня 2017 року.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення яким саме порушене право та з яких підстав.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма ст.391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Судом встановлено, що відповідач вчиняє щодо позивачки неправомірні дії, не бере участі в утриманні будинку, створює неможливі умови позивачці для проживання з ним в одному будинку. Своїми діями відповідач порушує право власності позивачки, чинить їй перешкоди у користуванні майном. А також, власник будинковолодіння - позивач по справі не бажає, щоб відповідач був зареєстрований у ньому.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Висновки суду:

Враховуючи наведене, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, на які позивачка посилалася як на підставу своїх вимог, що підтверджені письмовими доказами, а також повного визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов до висновку, про задоволення позову повністю та визнання відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку та господарських спорудах, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

На підставі ст.16, 391 ЦК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про позбавлення права користування домоволодінням - задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_4 , 1977 року народження, такими що втратив право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , 1977 р.н., адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 24.02.2022 року.