Справа № 359/1367/22
Провадження № 2-о/359/107/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Івковій А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті

В С Т А Н О В И В :

08.02.2022 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ракицької І.М. надійшла вище зазначена заява про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Рєгінбурт, Німеччина, що був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер у віці 78 років, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Луганськ. Причина смерті: хронічна серцева недостатність ІІІ, кардіосклероз атеросклеротичний.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що є онукою ОСОБА_2 , який був зареєстрований по АДРЕСА_1 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у м.Луганськ. Крім того, заявник зазначає, що не може отримати свідоцтво про смерть, яке необхідне їй для оформлення спадщини.

Ухвалою від 09.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с. 15).

У судове засідання заявник та її представник не з`явились, за змістом поданої заяви представник ОСОБА_3 просила розглядати справу без їх участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, заяв та клопотань з приводу неявки, а також по суті поданої заяви від заінтересованої особи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Луганськ помер дідусь заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Рєгінбурт Німеччина, громадянин України, що підтверджується долученими до заяви копіями : паспортів, свідоцтва про народження заявника та її матері, свідоцтва про шлюб батьків заявника щодо зміни прізвища її матері, дочки померлого ОСОБА_4 , 1971 року народження, свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті ОСОБА_2 ..

Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5). За змістом вищенаведених нормативних актів державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.

З заявою про реєстрацію смерті можуть звернутись родичі померлого, представники органу опіки та піклування, працівники житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інші особи. Державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду.

За змістом п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, державна реєстрація актів цивільного стану має здійснюватися в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. За заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в п.13 Постанови Пленуму від 31.03.95 № 5, зі змінами від 25.05.1998 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 2 та 3 вказаної статті будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м.Луганськ є тимчасово окупованою територією, та є в Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085.

Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 та № 935/5 від 17.06.2014 всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та не перереєструвались з 01.12.2014, вважаються недійсними.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку.

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть з внесенням до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 в частині встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м.Луганськ 19 жовтня 2021 року є обґрунтованою та повністю доведеною.

У задоволенні іншої частини заяви, а саме: встановлення факту від хронічної серцевої недостатності ІІІ, кардіосклерозу атеросклеротичного, - слід відмовити, оскільки встановлення клінічного діагнозу, причини смерті не віднесено до переліку фактів, які можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,258,259,263-265,266,273,294,315,317,319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт, ОСОБА_2 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Рєгінбурт, Німеччина, що був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер у віці 78 років, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Луганськ.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів