Справа № 439/578/21 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/3468/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 09 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання,-

В С Т А Н О В И В :

12 квітня 2021 року позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що він, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у м. Львів. Його батьками є: мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_1 , які на час його народження перебували у зареєстрованому шлюбі, який у 03.12.2010 році розірвали. З часу народження та по даний час позивач є зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . На даний час він є повнолітнім, однак із 01.09.2020 навчається стаціонарно у Національному університеті «Львівська політехніка», Інститут комп`ютерних технологій, автоматики та метрології, спеціальність - кібербезпека, термін навчання до 30 червня 2024 року. Після розірвання шлюбу батьків він проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Хоча мати працює, однак її доходу не вистачає на його належне матеріальне утримання. Крім того, у зв`язку із навчанням на денній формі навчання не має можливості забезпечити себе сам належними умовами для навчання. У зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на оплату проїзду до місця навчання, придбання навчальної літератури, канцелярських товарів, одягу, на харчування та дозвілля, тощо.

Із посиланням на вимоги ст.ст.198-201 СК України просить стягувати щомісячно із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на його користь аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення ним 23-х років.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 09 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Вирішено стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 12.04.2021 року і до закінчення навчання 30.06.2024 р. включно, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.

Звернуто до негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Вважає, що при розгляді справи судом не було взяти його матеріальне становище, а також те, що він сплачує аліменти на іншу дитину в розмірі 1/6 частки від доходу та на його утриманні перебуває його мама особа похилого віку, те що він є пенсіонером і не має власного житла. Також зазначає, що позивач навчається за рахунок державного бюджету, отримує стипендію, оскільки 24.09.2020 року був переведений на додаткове місце державного замовлення, як дитина учасника бойових дій, а договір про надання освітніх послуг від 29.08.2020 за №113-22 було розірвано. Окрім цього, зазначає, що він надає матеріальну допомогу своєму синові в добровільному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Бродівського районного суду Львівської області від 09 серпня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

22 лютого 2022 року від ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Вважає висновки суду правильними. Звертає увагу, що переведення з платної на безоплатну форму навчання не вплинуло на матеріальне становище позивача, оскільки платником була мама позивача.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24 лютого 2022 року, є дата складення повного судового рішення 04 березня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з тих обставин, що відповідач має можливість надавати своєму синові матеріальну допомогу на період його навчання в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_1 що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).

На момент звернення до суду з позовом ОСОБА_2 навчався за денною формою у Національному університеті «Львівська політехніка», Інститут комп`ютерних технологій, автоматики та метрології, спеціальність - кібербезпека, термін навчання до 30 червня 2024 року (а.с.9).

На даний час проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні (а.с.7).

Із наданої суду копії договору встановлено, що загальна вартість навчання ОСОБА_2 за 2020-2024 р.р. становить 90 920 грн. (а.с.89).

Враховуючи місце навчання м.Львів та місце проживання позивача, позивач несе витрати на проїзд до навчального закладу, витрати на навчання, приладдя, одяг тощо.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Також встановлено, що відповідач є фізично здоровим, є пенсіонером, має статус ветерана учасника бойових дій, сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 2014 року народження в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), орендує житло та має на утриманні матір похилого віку, здійснення сину переказу коштів.

Колегія суддів вважає, що за наявності вищезгаданих доказів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність можливості у відповідача сплачу аліменти у визначеному судом розмірі.

В той же час, відповідач звертаючись з апеляційною скаргою долучив нові докази які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а саме відомості про те, що позивач був переведений на безоплатну форму навчання та отримує стипендію не приймається судом до уваги, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу скаржнику, що останній не обмежений в праві звернути до суду з позовом про зменшення розміру аліментів чи припинення їх стягнення, з можливістю долучення нових докази які не були предметом розгляду даної справи.

Під час розгляду справи скаржником не доведено, а судом не здобуто доказів відсутності у нього можливості надавати допомогу своєму сину ОСОБА_2 на період його навчання у визначеному судом розмірі.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а заочне рішення Бродівського районного суду Львівської області від 09 серпня 2021 року залишити без змін.

Керуючись ч.5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 09 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 березня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.О.Шеремета