Справа №760/2749/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16 лютого 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з дошкільного навчального закладу (дитячий садок) компенсуючого типу (спеціалізований) № 323 Шевченківського району /далі - Дошкільний заклад № 323/ (, адреса: м. Київ, вул. Академіка Грекова, 16),

В С Т А Н О В И В:

07.02.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла вказана заява ОСОБА_1 , датована 06.02.2022, за підписом заявника.

В такій заяві ставиться питання про видачу судового наказу про стягнення з дошкільного навчального закладу (дитячий садок) компенсуючого типу (спеціалізований) № 323 Шевченківського району на користь заявника середнього заробітку за час затримки розрахунку розміром 8 931,23 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу по реєстру передано судді Зуєвич Л.Л. 08.02.2022.

Вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частина 3 ст. 19 ЦПК України передбачає, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначений ст. 161 ЦПК України, п. 1 ч. 1 якої передбачає, зокрема, заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник ОСОБА_1 просить стягнути нараховану, але невиплачену заробітну плату.

При цьому, ОСОБА_1 надала довідку з Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.09.2021 № 33/09-2571, в якій зазначено, що у зв`язку зі скороченням чисельності працівників ЗДО № 323 та змінами штатного розпису працівників до бухгалтерії Управління освіти отримано наказ № 118-к/тр від 01.09.2021 про звільнення громадянки ОСОБА_1 , згідно ст. 40 КЗпП України, п. 1, що передбачає виплату вихідної допомоги. Також, вказано, що Централізованою бухгалтерією проведено розрахунок вихідної допомоги згідно ст. 44 КЗпП України. Розрахунок середньомісячної заробітної плати здійснений на підставі постанови № 100 КМУ від 08.02.1995 (зі змінами та доповненнями). Зауважено, що за травень місяць заявниці нарахована заробітна плата за 18 робочих днів в сумі 15 118,74 грн та червень місяць 9 робочих днів в сумі 6 803,45 грн. Розмір вихідної допомоги складає: 15 426,73 грн (15 118,74 грн + 6 803,45 грн = 21922,19 грн: 27 відпрацьованих днів * 19 середнє число робочих днів за два місяці). Вказано, що сума, яка належить до виплати становить 12 418,52 грн.

З копії трудової книжки заявниці вбачається, що заявницю звільнено з займаної посади 01.09.2021 відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Заявниця зазначає, що їй було перераховано 15.09.2021 - 12 418,52 грн; 25.10.2021 - 2 302,42 грн, а отже повного розрахунку у день звільнення вона не отримала, а відбулась затримка виплати на 15 календарних днів (11 робочих днів).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються (п. 4 Розділ ІІІ):

а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадови окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками);

б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо) ;

в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових);

г) премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності);

д) грошові і речові винагороди за призові місця на змаганнях, оглядах, конкурсах тощо;

е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати;

є) літературний гонорар штатним працівникам газет і журналів, що сплачується за авторським договором;

ж) вартість безплатно виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змивних і знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування;

з) дотації на обіди, проїзд, вартість оплачених підприємством путівок до санаторіїв і будинків відпочинку;

и) виплати, пов`язані з святковими та ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо;

і) вартість безплатно наданих деяким категоріям працівників комунальних послуг, житла, палива та сума коштів на їх відшкодування;

ї) заробітна плата на роботі за сумісництвом (за винятком працівників, для яких включення її до середнього заробітку передбачено чинним законодавством);

й) суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

к) доходи (дивіденди, проценти), нараховані за акціями трудового колективу і вкладами членів трудового колективу в майно підприємства;

л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати;

м) заробітна плата, яка нарахована за час роботи у виборчих комісіях, комісіях всеукраїнського референдуму;

н) винагороди державним виконавцям;

о) грошова винагорода за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків.

Таким чином, враховуючи, що заявником до заяви про видачу судового наказу надано лише довідку з Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.09.2021 № 33/09-2571 та копію трудової книжки, суд позбавлений можливості в рамках наказного провадження з`ясувати чи не включено до цих сум зазначені вище виплати.

Крім того, всупереч наведеної норми закону заявником не додано до заяви довідку про її середній заробіток за останні два календарні місяці роботи в дошкільного навчального закладу (дитячий садок) компенсуючого типу (спеціалізований) № 323 Шевченківського району міста Києва, що передують місяцю, в якому відбувається подія з якою пов`язана відповідна виплата. Зазначена обставина унеможливлює визначення судом правильності суми середнього заробітку, зазначеного у заяві про видачу судового наказу.

За наведених обставин заява щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не відповідає п. 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, з чого вбачається, що заяву подано з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд роз`яснює, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Разом з тим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 160, 161, 163-166, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з дошкільного навчального закладу (дитячий садок) компенсуючого типу (спеціалізований) № 323 Шевченківського району середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич