Справа № 147/480/21
Провадження № 22-ц/801/303/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мудрак А. М.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 рокуСправа № 147/480/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Француза М. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, про визначення місця проживання дітей за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рижавського С. С. на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області у складі судді Мудрак А. М. від 15 листопада 2021 року, -

встановив:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, за яким просив визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із батьком в АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позовних вимог покликався на те, що з 04 липня 2010 року до 21 квітня 2021 року перебував в шлюбі з ОСОБА_2 , у якому народились дочки: ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 . З березня 2020 року сторони проживають окремо. Діти проживають з матір`ю, але бажають проживати з ним через неналежний догляд з боку матері, яка часто залишає їх самих, невчасно годує. Діти перебувають повністю на його матеріальному утриманні. Їх проживання з ОСОБА_2 негативно впливає на фізичний та психологічний стан дітей. ОСОБА_2 іноді припускається аморальних вчинків, навіть в присутності дітей. У виховані старшої дочки участі практично не бере. Кошти на утримання дітей, які він надає, використовує не за призначенням. ОСОБА_1 має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання. Спиртні напої не вживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 листопада 2021 року у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не довів, що в найкращих інтересах дітей буде їх проживання з батьком, його пояснення про те, що він повністю забезпечує дітей матеріально спростовуються наявністю заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 72237 грн 01 к. Оскільки першочерговим при вирішенні спору перед судом ставиться завдання якнайкращого забезпечення прав дітей, при заслуховуванні думки дітей суд врахував їх емоційний і психологічний стан, відношення до батьків, той факт, який не оспорений сторонами, що діти перед судовим засіданням 15 листопада 2021 року (в якому заслуховувалася їх думка) три дні перебувала у баби та діда по лінії батька в с. Четвертинівка. Суд не взяв до уваги пояснення дітей, як доказ, з огляду на їх вік, особливості дитячого сприйняття ситуації та можливості впливу на думку дітей позивача, відповідачки чи інших осіб, в тому числі діда ОСОБА_6 та баби ОСОБА_1 , які щотижня на вихідні забирають дітей до себе.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на ті ж обставини, що і у позовній заяві. Крім того, вказав на нові обставини, які не були предметом дослідження судом першої інстанції. Обґрунтування неможливості з`ясування цих обставин до закінчення судового розгляду справи не навів.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, за яким просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою - третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що з 04 липня 2010 року до 21 квітня 2021 року сторони перебували в шлюбі, у якому народились дочки: ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

Діти проживають з матір`ю ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 (а.с.66).

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Тростянецької селищної ради щодо визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 06 серпня 2021 року батько дітей ОСОБА_1 з його слів, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 16 липня 2021 року, складеного за місцем проживання батька, у помешканні створені належні житлово-побутові умови. Для дітей облаштована окрема спальна кімната, є двоспальне ліжко, дві тумби, шафа, комод, столик для виконання домашніх завдань. В іншій кімнаті письмовий стіл з комп`ютером. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. Батько дітей на день засідання комісії не подав та не долучив до матеріалів відомості про зміну сімейного стану, інформацію про фактичне місце проживання. Мати дітей не зареєстрована, але проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Спеціалістом служби у справах дітей було проведено обстеження житлово-побутових умов за вказаною адресою, яким встановлено, що в будинку створені належні умови для сну, відпочинку та навчання дітей. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. Для дітей облаштована кімната, є ліжка, стіл, шафа, наявні розвиваючі ігри та книги. Мати, ОСОБА_2 працює в КНП «Тростянецька ЦРЛ», має стабільний дохід. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дітей взято до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, стан здоров`я дітей та інші обставини. У зв`язку з цим, виконавчий комітет Тростянецької селищної ради вважав за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання їх матері ОСОБА_2 (а.с.92-94).

Як батько ОСОБА_1 , так і мати ОСОБА_2 мають постійне місце роботи, позитивно характеризуються, даних про наявність у когось з них шкідливих звичок, негідну чи аморальну поведінку у справі немає.

Разом з тим, з матеріалів справи видно, що між сторонами існують особисті неприязні відносини, такі ж відносини з відповідачкою установились і у батьків позивача.

Відповідно до повідомлення державного виконавця Тростянецького відділу ДВС у Гайсинському районі та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 15 вересня 2021 року по виконавчому провадженню ВП № 66033507 сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на серпень 2021 року становив 72237 грн 01 к.

Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Визначаючи місце проживання дитини з матір`ю, суд першої інстанції, надав належну оцінку наявним у справі доказам, на підставі яких достатньо повно установив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, зібрані докази свідчать про те, що відповідачка постійно піклується про дітей, бере участь у їх духовному та фізичному розвиткові; у ОСОБА_2 наявне упоряджене жиле приміщення, створено умови належного виховання та розвитку дітей. Діти проживають з нею з часу припинення спільного проживання сторін. Жодних доказів, які б вказували на неналежне виконання нею батьківських обов`язків, її негідну чи аморальну поведінку, у справі немає.

Натомість беззаперечним доказом неналежного виконання позивачем обов`язку з утримання дітей (стаття 180 СК України) є наявність заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 72237 грн 01 к., що спростовує його пояснення про те, що лише він забезпечує дітей матеріально.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Таким чином, встановивши на підставі повно і всебічно встановлених обставин справи, підтверджених дослідженими судом доказами, що проживання дітей з матір`ю відповідатиме якнайкращому забезпеченню їх інтересів суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у позові.

При цьому, як роз`яснено у пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Тобто, думка дитини при вирішенні такого спору є обов`язковою для суду для врахування, але не визначальною, а має враховуватись з огляду на установлені судом обставини справи, а тому суд першої інстанції, з урахуванням психоемоційного стану дітей, їх віку та встановлених обставин справи прийшов до правильного висновку, що їхні пояснення в судовому засіданні не можуть мати вирішального значення для вирішення спору.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рижавського С. С. залишити без задоволення, а рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 листопада 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 04 березня 2022 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета