Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/483/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку.

Позовні вимогим мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Рішенням Виноградівського районного суду від 07.06.2021 року у справі № 299/2908/20 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Позивач зазначив, що звертався до землевпорядника для виготовлення технічної документації на земельну ділянку, однак після перевірки документів виявлено, що на земельну ділянку виготовлені правовстановлюючі документи. Згідно іформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку: земельна ділянка під вказаним будинком в АДРЕСА_1 , належить попередньому власнику померлому ОСОБА_2 .

Згідно даних архіву Відділу Виноградівського Держгеокадастру в Закарпатській області віднайдено копію Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка розташована АДРЕСА_1 , серії ЗК № 016969 від 10.03.2006 року, виданого на підставі рішення XXXV сесії IV скликання Виноградівської міської ради № 1402 від 27.01.2006 року, площею 0.0975 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 00:00:004:0238.

А тому позивач просить визнати право власності на земельну ділянку на якій розташований будинок по АДРЕСА_1 , який належить позивачу на праві приватної власності.

Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, а позовні вимоги задоволити .

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує .

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджується довідкою виданою Виноградівським РВ ДРАЦС від 26.02.2021 року № 96/23.3- 26 (а.с.7).

Рішенням Виноградівського районного суду від 07.06.2021 року у справі № 299/2908/20 за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , який розташований в АДРЕСА_1 , за набувальною давністю (а.с. 9-11).

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 , серії ЗК № 016969 від 10.03.2006 року, виданого ОСОБА_2 на підставі рішення XXXV сесії IV скликання Виноградівської міської ради № 1402 від 27.01.2006 року, площею 0.0975 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 00:00:004:0238 (а.с.13).

За обставинами зазначеними у позові, оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку втрачено (а.с.2-3).

Верховний Суд України у постанові від 20.05.2015 (справа № 3-87гс15) сформулював правову позицію, відповідно до якої за змістом правового інституту набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, таке можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; норми ст. 344 ЦК України не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном здійснювалося на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Для здійснення переходу права власності необхідно щоб земельна ділянка мала кадастровий номер та щоб була проведена державна реєстрацію речових прав на нерухоме майно в реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідної земельної ділянки та об`єкта нерухомості що знаходиться на цій земельній ділянці.

Згідно ст.125 та ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також права постійного користування та оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Ч. 1 ст. 791 Земельного кодексу України передбачає формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (з присвоєнням кадастрового номеру та внесення на відомостей про неї на публічну кадастрову карту). Формування земельної ділянки супроводжується розробкою відповідної документації із землеустрою.

Згідно ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу та ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України встановлено вимоги щодо обов`язковості зазначення в договорі, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, кадастрового номера земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Відповідно з переходом частки у будинку у праві спільної власності набувач набуває і частку власності земельної діляники (зміни відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості" 2 лютого 2021 року № 1174-IX).

До набувача в разі одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта, крім випадків набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна, якщо такий об`єкт розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні попереднього власника на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію, набувач має право вимагати внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію з визначенням його співорендарем (співкористувачем) земельної ділянки, а до внесення змін до відповідного договору зобов`язаний відшкодовувати орендарю (користувачу) частину орендної плати (плати за користування земельною ділянкою) пропорційно до його частки у праві власності на такий об`єкт.

Документи, що підтверджують набуття права власності на об`єкт нерухомого майна є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт.

Вимоги частин першої - шостої цієї статті не поширюються на випадки переходу права власності або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію на земельну ділянку, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, у разі якщо земельна ділянка не перебувала у власності або оренді, у користуванні на правах емфітевзису, суперфіцію у попереднього власника об`єкта нерухомого майна (жилого будинку (крім багатоквартирного), іншої будівлі або споруди), об`єкта незавершеного будівництва.

У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, особами, які не можуть набувати земельну ділянку на такому праві, вони набувають таку земельну ділянку із земель державної або комунальної власності у власність або оренду. Набувач такого об`єкта зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт майна звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна, що належить йому на праві власності.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог та поданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, приймає рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , право власно на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0.0975 га, кадастровий номер :00:004:0238, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.03.2022 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк