Номер провадження 2-о/756/62/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання- Михнюк В.М.,

за участю заявника- ОСОБА_1 ,

представника заявника- ОСОБА_2 ,

свідків - ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме факт прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , 1932 року народження. Вона із батьком останні роки проживала за адресою АДРЕСА_1 , він потребував сторонньої допомоги через захворювання та похилий вік. Посилаючись на ту обставину, що через запровадження карантинних обмежень не мала можливості з`явитися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За життя батько склав на її ім`я заповіт, яким заповідав усе своє майно. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 немає. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину отримала відмову, у зв`язку із реєстрацією її, як спадкоємця за іншою адресою, аніж спадкодавець. Після уточнення заявлених вимог просить суд встановити факт її постійного проживання разом із батьком спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року справу призначено до розгляду на 19 січня 2022 року.

04 січня 2022 року від заінтересованої особи - Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути справу на підставі поданих заявником доказів без участі представника КМР. Також зауважує, що заявником не надано доказів звернення до нотаріуса та отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

За клопотанням представника заявника в судовому засіданні долучено до матеріалів справи інформаційний лист приватного нотаріуса Неліна С.О. в якому він зазначає, що в спадковому реєстрі відсутня відкрита спадкова справа щодо майна спадкодавця ОСОБА_5 ,1932 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Надано відповідь проте, що із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулась із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, тому відповідно у видачі свідоцтва та роз`яснено право звернутися до суду.

Також представником заявника подано клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були обізнані із місцем проживання заявниці разом із батьком.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило, інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, а також враховуючи подані сторонами заяви, відзив, заяви від заінтересованих осіб про розгляд справи без участі їх представників, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала вимоги. Просила їх задовольнити. Пояснила, що із батьком в неї були дуже тісті відносини. Він останні два роки тяжко хворів на розлад розсуду, тому потребував стороннього догляду, у зв`язку із чим вона проживала разом із батьком. За життя батько на її ім`я склав заповіт. Вона піклувалась про батька тому жили разом. Через тяжку втрату, одразу не мала сил та змоги подати заяву про прийняття спадщини, а до закінчення шестимісячного терміну було введено карантинні обмеження та нотаріуси не працювали, через що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Проте, їй пояснили, що оскільки вона проживала разом із батьком, то вважається такою, що прийняла спадщину.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заявницю та просила суд задовольнити заяву в уточненій редакції про встановлення факту спільного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що заявниця її подруга, в якої вона іноді перебувала в гостях на Оболоні. Вона проживала разом із батьком, який останні роки 2018-2019 дуже хворів. Вона приїздила іноді з ним посидіти, коли він міг виходити, то разом із ОСОБА_6 та батьком гуляли в парку. Більше нікого в ОСОБА_5 окрім ОСОБА_7 не було, тому вона його доглядала. Із чоловіком заявниця не проживає вже досить довго.

В судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка надала суду пояснення, що заявниця її подруга. Вона знає, що після хвороби д. Толі вже років чотири заявниця проживає на АДРЕСА_2 . Вона була в неї вдома, зустрічаються по вихідним, разом проводять час. Коли ОСОБА_8 потребувала допомоги, вона також допомагала їй із батьком. В нього було захворювання Дименсія , помер восени 2019 року. ОСОБА_8 продовжує проживати як з батьком та й після смерті в тій квартирі.

Вислухавши пояснення заявниці, її представника, пояснення свідків, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Зі свідоцтва про народження видно, що заявниця ОСОБА_1 , яка через укладання шлюбу 23 листопада 1985 року змінила прізвище з ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_5 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 30 жовтня 2019 року встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Зі заповіту посвідченого 28 вересня 2010 року державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори видно, що ОСОБА_5 заповів усе своє майно ОСОБА_1 (а.с. 10).

Квартира АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 жовтня 2000 року належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 -1/3, ОСОБА_1 -1/3 та ОСОБА_11 -1/3. (а.с. 11).

З інформаційного листа за № 8/01-16 виданого приватним нотаріусом Неліним С.О. заявниці ОСОБА_1 встановлено, що вона 02 лютого 2022 року зверталась до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 , 1932 року народження. З огляду на те, що реєстрація місця проживання спадкодавця та спадкоємця різні, не встановлений факт прийняття спадщини. ОСОБА_1 надано відповідь, що із заявою про прийняття спадщини вона звернулась із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, тому роз`яснено право звернутися до суду.

З довідки від 09 січня 2004 року виданої ЖЕО № 305 на ім`я ОСОБА_5 встановлено, що він зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_4 (а.с. 12).

З досліджених квитанцій про сплату комунальних послуг встановлено, що ОСОБА_1 за 2019-2020 року сплачує за отримані комунальні послуги, що нею споживаються в квартирі АДРЕСА_4 (а.с. 14-49).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Даний висновок міститься в Постанові Верховного суду від 10 січня 2019 року справа № 484/747/17, провадження № 61-44149св18, який з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПУ України суд враховує до спірних правовідносин в даній справі.

Наявними у матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , доведений факт того, що заявниця ОСОБА_1 на час смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 впродовж двох років проживала разом із ним в квартирі АДРЕСА_4 , що в розумінні положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняласпадщину.

Крім того, положення ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявницею права на отримання спадку.

Оскільки, інші спадкоємці відсутні, як встановлено з відповіді нотаріуса, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню, шляхом встановлення факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 8, 13, 81, 234, 256, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 лютого 2021 року.

Суддя І.С. Шролик