Справа № 182/270/22
Провадження № 2-о/0182/49/2022
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

17.02.2022 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Гавриленко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зацікавлена особа територіальна громада м.Нікополя в особі виконкому Нікопольської міської ради, про встановлення факту належності документу, -
В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
В обґрунтування своїх вимог посилаються на наступні обставини.
Її, ОСОБА_1 , родове прізвище ОСОБА_3 . Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Оскільки вона народилась за часів ОСОБА_5 , свідоцтво про її ОСОБА_6 було оформлено на російській мові. 24.10.1998 року вона уклала шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації якого їй було присвоєне прізвище ОСОБА_8 . 19.07.2011 року шлюб між ними розірваний. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_8 вона прізвище не змінювала. 25.06.2013 року вона уклала шлюб з ОСОБА_9 , після реєстрації якого їй було присвоєне прізвище ОСОБА_10 . Йому, ОСОБА_2 , належить 1/3 частика вказаної квартири, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.1993 року, виданого комітетом комунальної власності м.Нікополя. Їй, ОСОБА_1 , належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.1993 року, виданого комітетом комунальної власності м.Нікополя, та 1/3 частина цієї ж квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Л.П.Ткачовою. Їх право на зазначене нерухоме майно зареєстроване у Нікопольському МБТІ, як того вимагало чинне на момент виникнення права власності законодавство. Вони разом постійно проживають в належній їм квартирі, оплачують комунальні платежі за користування природним газом, водою та каналізацією, світлом, вивіз сміття. На її, ОСОБА_2 , ім`я відкриті всі особисті рахунки. Оплату комунальних платежів вони обоє здійснюють як на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_10 . На підставі правовстановлюючих документів на квартиру, у 2007 році був виготовлений Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації та виданий технічний паспорт на належне їм майно. Зараз вони хотіли продати належну їм квартиру, але під час звернення до нотаріуса з приводу оформлення документів, виявилось, що в документах про права власності на квартиру невірно зазначені їх прізвища: замість « ОСОБА_3 », вказано « ОСОБА_11 ». Виправити невідповідність в правовстановлюючому документі на нерухоме майно вони не можуть. З цих підстав не можуть і розпоряджатись належним їм майном за власним розсудом. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У даному випадку, наявні розбіжності у написанні їх прізвища в правовстановлюючому документі та в паспорті й інших документах. Ніякого спору щодо належного їм майна між ними немає. Тому їх заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Таким чином, у них немає іншого виходу, крім звернення до суду з цією заявою, у зв`язку з чим вимушені звернутися з цією заявою до суду.
Заявники і представник заінтересованої особи в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності. Заявники вимоги заяви підтримали, представник заінтересованої особи проти задоволення заявлених вимог не заперечувала (а.с.37-38, 40).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Як встановлено в судовому засіданні, родове прізвище заявниці - Плющій. Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (а.с.12). Оскільки заявниця народилась за часів ОСОБА_5 , свідоцтво про її ОСОБА_6 було оформлено на російській мові. 24.10.1998 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації якого їй було присвоєне прізвище ОСОБА_8 (а.с.13). 19.07.2011 року шлюб між подружжям було розірвано. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_8 заявниця прізвище не змінювала (а.с.14). 25.06.2013 року завявниця уклала шлюб з ОСОБА_9 , після реєстрації якого їй було присвоєне прізвище ОСОБА_10 (а.с.15). Заявнику по справі, належить 1/3 частина вказаної квартири, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.1993 року, виданого комітетом комунальної власності м.Нікополя. Заявниці належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.1993 року, виданого комітетом комунальної власності м.Нікополя, та 1/3 частина цієї ж квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Л.П.Ткачовою (а.с.4-10). Їх право на зазначене нерухоме майно зареєстроване у Нікопольському МБТІ, як того вимагало чинне на момент виникнення права власності законодавство. Заявники разом постійно проживають в належній їм квартирі, оплачують комунальні платежі за користування природним газом, водою та каналізацією, світлом, вивіз сміття (а.с.28-33). На ім`я ОСОБА_2 відкриті всі особисті рахунки. Оплату комунальних платежів заявники здійснюють як на ім`я ОСОБА_3 , так і на ОСОБА_10 . На підставі правовстановлюючих документів на квартиру, у 2007 році був виготовлений Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації та виданий технічний паспорт на належне заявникам майно. Зараз заявники хотіли продати належну їм квартиру, але під час звернення до нотаріуса з приводу оформлення документів, виявилось, що в документах про права власності на квартиру невірно зазначені їх прізвища: замість « ОСОБА_3 », вказано « ОСОБА_11 ». Виправити невідповідність в правовстановлюючому документі на нерухоме майно заявники не можуть. З цих підстав не можуть і розпоряджатись належним їм майном за власним розсудом. В сторін по справі немає спору про право власності.
За таких обставин суд вважає за можливе вимоги заявників задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.4, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, п.6 ч.1 ст.315, 317, 319 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зацікавлена особа територіальна громада м.Нікополя в особі виконкому Нікопольської міської ради, про встановлення факту належності документу задовольнити.
Ухвалити рішення суду, яким встановити факт належності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.1993 року, виданого в рівних долях комітетом комунальної власності м.Нікополя на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,2 кв.м, на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 .
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал