ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2807/21 Номер провадження 22-ц/814/149/22Головуючий у 1-й інстанції Самойленко Л. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді - доповідача Карпушина Г. Л.; суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М., при секретарі судового засідання: Таценко Т.Р., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 року, ухвалене суддею Самойленко Л.М.., повний текст рішення складено 06 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Модум ЛТД», третя особа Семенівська селищна рада об`єднана територіальна громада Кременчуцького району Полтавської області про розірвання договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Модум ЛТД», третя особа Семенівська селищна рада об`єднана територіальна громада Кременчуцького району Полтавської області про розірвання договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію та стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 20.06.2019 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Модум ЛТД" в особі директора Шаповала О.В. було укладено договір оренди землі. На підставі вказаного договору оренди землі було проведено державну реєстрацію іншого речового права оренди земельної ділянки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47560428 від 01.07.2019. Предметом вказаного договору оренди землі земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :00:007:0128, сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Жовтневої (Рокитівської) сільської ради Семенівського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належить позивачу на праві власності згідно наказу серія та номер 2292-СГ, виданого 04.04.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47333727 від 13.06.2019. Зазначав, що при укладенні та підписанні договору оренди землі орендарем було надано неправдиві дані з питання визначення кола осіб, які мають право підписувати договір від імені Товариства з обмеженою відповідальністю, а також невірно зазначена юридична адреса вказаного товариства. Згідно тексту договору оренди землі орендарем виступає ТОВ "Модум ЛТД" в особі директора Шаповалова О.В.

Вказану особу позивач не бачив і переговорів з приводу оренди землі не проводив. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств директором та представником ТОВ "Модум ЛТД" є Кулинич Оксана Василівна. Кінцевими бенефіціарними власниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тому вважає, що оспорюваний договір оренди землі було підписано від імені орендаря неправомочною особою.

Позивач також вважає, що при укладенні договору оренди землі підприємства було порушено принцип доброчесності та добросовісності, тому що при направленні листа до відповідача, яка зазначена у договорі оренди, вся поштова кореспонденція повертається із позначками "за даною адресою не розшукано" та "за закінченням терміну зберігання". Згідно п. 8 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8700,00 грн в рік за мінусом податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Орендна плата вноситься на протязі року, але не пізніше 31 грудня поточного року. Натомість відповідач по справі не виконав взяті на себе договором оренди землі зобов`язання. Позивач зазначає що не отримав орендної плати за 2019 рік, що є істотним порушенням законодавства України та умов договору. Орендна плата за 2019 рік складає 7035,18 грн, пеня за невиконання зобов`язання в розмірі 3 % річних, що складає 211,00 грн.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 рокув задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Модум ЛТД», третя особа Семенівська селищна рада об`єднана територіальна громада Кременчуцького району Полтавської області про розірвання договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію та стягнення грошових коштів - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір оренди землі укладений 20.06.2019. Згідно умов договору орендна плата вноситься на протязі року, але не пізніше 31 грудня поточного року, крім сплати орендної плати за перший рік використання, яка вноситься до 31 грудня наступного року за роком укладення договору. Отже, за перший рік використання земельної ділянки з 20.06.2019 по 20.06.2021 позивачу виплачено орендну плату 11.12.2020. Строк виплати орендної плати за наступний рік використання ще не сплив. Тобто відсутні підстави стверджувати про істотне порушення умов договору з підстав невиплати орендної плати. Твердження ОСОБА_1 про виплату не усієї суми орендної плати, передбаченої умовами договору та безпідставне вирахування з нього податків, передбачених у договорі, як на підставу порушення умов договору, суд не прийняв до уваги, оскільки саме такі умови договору були погоджені та підписані позивачем, доказів надання відповідачу документів, що підтверджують право позивача на пільги з оподаткування при укладені Договору не надано, дана обставина також не зазначена в умовах Договору. Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог - за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при укладенні та підписанні договору оренди землі орендарем було надано неправдиві дані з питання визначення кола осіб, які мають право підписувати договір від імені ТОВ, а також зазначена невірна юридична адреса ТОВ. Вважає, що таким чином при укладенні договору оренди землі підприємством було порушено принцип доброчесності та добросовісності. Звертає увагу, що у матеріалах справи є підтвердження того, що за 2020 рік орендарем було внесено на його ім`я орендна плата. Також у документі орендарем зазначено, що це орендна плата саме за 2020 рік. Тобто, вважає, що суд вийшов за межі своїх повноважень, зробивши висновок про те, що орендна плата була сплачена за перший рік користування землею, з 20.06.2019 року по 20.06.2020 рік, а строк сплати орендної плати за 2020 рік закінчується 20.06.2021 р.

Вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає умовам договору оренди земельної ділянки. Натомість зазначає, що відповідач по справі не виконав взяті на себе зобов`язання, оскільки він не отримував орендної плати за 2019 рік, що є істотним порушенням законодавства України та умов договору в контексті ст. 610 ЦК України. Вважає, що відповідач самостійно визначив період, за який він сплатив орендну плату 2020 рік, що вказано у платіжному документі, який надано до позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення відповідачем обов`язків за Договором оренди землі від 20.06.2019, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з врахуванням наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати.

Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Крім того, згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 27.11.2018 р. (справа № 912/1385/17) при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 20.06.2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Модум ЛТД" було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:007:0128, розташованої на території Жовтневої (Рокитівської) сільської ради Семенівського району Полтавської області 07.06.2019. (а.с. 9-11).

Вказана земельна ділянка належить позивачу на праві власності, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.06.2019р. (а.с. 9).

Згідно пунктів 7, 8, 9, 11,14 договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 30 505,18 грн. за 1 га; договір укладено на 7 (сім) років, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, в розмірі 8700 грн. в рік, що становить 14,56% від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по району; орендна плата сплачується в повному обсязі за мінусом податку з доходів фізичних осіб та військового збору за ставками та в розмірах, встановлених чинним законодавством на день сплати орендної плати; орендна плата вноситься на протязі року, але не пізніше 31 грудня поточного року, крім оплати орендної плати за перший рік використання, яка вноситься до 31 грудня наступного року за роком укладення договору; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення (а.с. 6-8).

На підтвердження невиконання відповідачем зобов`язань по договору оренди земельної ділянки позивачем ОСОБА_1 надано виписку по картковому рахунку за період 11.12.2020 12.12.2020 року, згідно якої 11.12.2020 р. проведено безготівкове зарахування коштів за оренду землі за 2020 рік у розмірі 7 003,50 грн., що з урахуванням утримання ПДФО 18% та військового збору 1,5% відповідає умовам укладеного договору оренди землі.

Інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що істотне порушення умов договору, на яке послався позивач як на підставу позову, відсутнє, тобто відсутні обставини, необхідні для розірвання договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги про те, що в договорі вказані неправдиві дані з питання визначення кола осіб, які мають право підписувати договір від імені товариства, а також зазначена невірна юридична адреса товариства, не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа ТОВ «Модум ЛТД» діє, не перебуває в процесі припинення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 березня 2022 року.

Головуючий: Г. Л. Карпушин

Судді: О.Ю. Кузнєцова Л.М. Хіль