РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м. Мукачево Справа №303/9128/21

2/303/2276/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином в розмірі 20929,40 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про наявність права на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок скоєння відповідачем злочину, сума якої визначена вироком Мукачівського міськрайонного суду від 15 квітня 2021 року.

Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст.ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України.

Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подала.

З урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

На підставі вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2021 року по справі №303/2178/20, який набув законної сили 18.05.2021, відповідача було визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою ст. 190 Кримінального кодексу України. Фактичні обставини скоєного ОСОБА_3 кримінального проступку мали місце 28.08.2019 о 19 год 00 хв.. Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння чужим майном, увійшовши в довіру до громадянина Індії ОСОБА_1 , шляхом обману, під приводом виготовлення візи Словацької Республіки для подальшої можливості навчання, отримала на свою банківську картку № НОМЕР_1 попередньо обумовлені грошові кошти в сумі 8522,00 гривні. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, через свого чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Мукачівського автовокзалу по А. Павлова в м. Мукачево, отримала від ОСОБА_1 , другу частину попередньо обумовленої суми в розмірі 10000,00 гривень та 100 Євро (згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.09.2019 становить 2766.00 гривень), після чого не виконавши своїх обіцянок перед ОСОБА_1 , зникла у невідомому напрямку привласнивши грошові кошти, чим завдала потерпілому ОСОБА_1 матеріальної шкоди на загальну суму 20929,40 гривень.

Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_3 , було спричинено позивачу матеріальних збитків на вищевказану суму, яку відшкодовано відповідачем не було (а.с. 4).

Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України.

За змістом п. 8 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення (ст. 1166 Цивільного кодексу України), необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з положеннями частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дію і негативними наслідками.

Із вищезазначеними положеннями цивільного законодавства в повній мірі кореспондуються і приписи п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.89 №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», в якому зазначено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

У статті 1192 Цивільного кодексу України встановлені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування шкоди в натурі (передача речі такого ж роду і такої же якості, полагодження пошкодженої речі тощо); відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі у контексті з вищевказаними положеннями законодавства, слід вважати доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 щодо необхідності стягнення з відповідача суми 20929,40 грн., яка є прямою дійсною шкодою, що встановлена за результатами судового розгляду кримінального провадження. Вказану суму коштів слід стягнути з відповідача у якості шкоди завданої злочином.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

На підставі частини статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід також стягнути суму 908,00 грн. у відшкодування судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 279, 263-265, 279, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму 20929,40 гривень (вадь тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять гривень 40 копійок) у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

3. Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави суму 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) судового збору.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

6. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 ).

Суддя В.В. Кость