Справа № 355/992/21
Провадження № 2/355/291/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

за участі секретаря судового засідання Бруханського І.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Баришівської селищної ради Броварського району, про визнання права на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

І. Короткий зміст позовних вимог

21 липня 2021 року за вх.№ 4318 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Баришівської селищної ради Броварського району з позовною заявою про визнання права на спадкове майно, -

В обґрунтування заявленого позову зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній чоловік та батько ОСОБА_3 після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , вони спадщину прийняли шляхом вступу в управління спадковим майном відповідно до положень ст.549 ЦУ УРСР ( в редакції 1963 року).

Маючи намір отримати правовстановлюючі документи на будинок, вони 05 червня 2021 року звернулися до Баришівської районної державної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок. Однак, у видачі даного свідоцтва було відмовлено з посиланням на ту обставину, що в наданому документі, який посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно маються розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме в договорі купівлі-продажу зазначено « ОСОБА_4 » , а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_5 » та було рекомендовано звернутися до суду.

Просять суд постановити рішення, яким визнати за ними, ОСОБА_1 право власності на 3/4 та ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

ІІ. Заяви і клопотання

1. 24.01.2022 року за вх.№ 507 від Баришівської селищної ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача, щодо задоволення позовних вимог не заперечують ( а.с.29)

2. 07.02.2022 року за вх.№№ 832,833 від позивачів надійшло клопотання про розгляд справи у їхню відсутність ( а.с.50,51 )

ІІІ. Процесуальні дії по справі

1. Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021 призначення не відбулося в зв`язку з нестачею потрібної кількості суддів для розподілу справи ( а.с.20).

2. Розпорядженням керівника апарату суду № 691 від 09.08.2021 проведено повторний авторозподіл судової справи . Розгляд справи визначено судді Червонопиському В.С. ( а.с.21 )

3. 25.11.2021 постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі (а.с.24).

4. Отримано копію спадкової справи № 161/2021року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом

08 вересня 1979 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 був укладений шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області за № 41 та видане свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 ( а.с.9).

16 вересня 1983 року подружжям ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по в с. Лукаші, Баришівського району Київської області ( а.с.13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років помер ОСОБА_3 про що виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Баришівського району Київської області був зроблений запис за № 34 та видане свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с.36)

Як вбачається із довідки виконавчого комітету Баришівської селищної ради № 158 від 19.05ю2021 року, після смерті спадкодавця дружина покійного ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2 прийняли спадщину шляхом спільного проживання та реєстрації спадкодавця за однією адресою в спадковому будинку по день його смерті ( а.с.12).

05 червня 2021 року позивачі звернулися до Баришівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку домоволодіння кожному та про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 ( а.с.34,35).

Постановою державного нотаріуса від 05.06.2021 року № 605/02-31 позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Обґрунтовуючи свою відмову нотаріусом зазначено, що в наданому документі, який посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а саме в договорі купівлі-продажу від 16.09.1983 року зазначено прізвище покупця « ОСОБА_4 » , а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_5 », в зв`язку з чим, було рекомендовано звернутися до суду (а.с.11).

V. Оцінка Суду.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частина 3 ст.1268 ЦК передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК , він не заявив про відмову від неї. Аналогічна норма містилася в ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) відповідно до якої визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю, в редакції Закону 1969 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивачів в першу чергу пов`язується з правом подружжя та правом спадкування і вони його набули після смерті свого чоловіка та батька ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу їм свідоцтва про право власності та про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва.

При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК).

Також статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, враховуючи норми права суд вважає, що позивач ОСОБА_1 має право на визнання за нею права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спільного майна подружжя та має право на 1/4 його частини в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_2 має право на отримання свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування після смерті свого батька в розмірі 1/4 частки.

Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, керуючись 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.22 КпШС УРСР, ст.549 ЦК України в редакції Закону 1963 року, ст.ст. 1216-1218, 1268 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Баришівської селищної ради Броварського району про визнання права на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право власності на 3/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів з моменту оголошення вступної та резолютивної частин.

Суддя В.Червонописький