Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Філевич У.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області Дмитрівського старостинського округу про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини,-

установив:

ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини.

В обгрунтування своїх вимог зазначила те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 видане 29 жовтня 2013 року Дмитрівською сільською радою Пустомитівского району Львівської області, актовий запис №36. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті її мати розпорядилася своїм майном, склавши 11 жовтня 2012 року заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Леон М. В., зареєстрований в реєстрі за № 929. Відповідно до цього заповіту ОСОБА_3 уса своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй залежати на день її смерті і на що за Законом матиме право заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках кожному. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 62332084 від 04.11.2020 року. Оскільки спадкоємці за заповітом спадщину не прийняли спадкування після смерті ОСОБА_3 повинно здійснюватися за законом в порядку черговості. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_4 та діти ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Дмитрівського старостинського округу Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 623 від 13.10.2020 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 . На день її смерті в житловому будинку проживали та були зареєстровані - чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Отже чоловік спадкодавці ОСОБА_4 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько заявниці - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який він успадкував після смерті дружини ОСОБА_3 . На випадок своєї смерті її батько своїм майном не розпорядився, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 62332038 від 04.11.2020 року.

ОСОБА_1 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживала разом з ним до дня його смерті. Однак, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті батька їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, так як вона не зверталася до нотаріуса у встановлений законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини із заявою про прийняття спадщини, не була зареєстрована із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже не змогла належним чином підтвердити факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Якимів Л. С. № 223/02-31 від 17.12.2021 року.

Оскільки, ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4 постійно проживала на час відкриття спадщини з спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується відповідною довідкою таактом про постійне проживання та не заявляла про відмову від спадщини, отже зявниця вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_6 заяву підтримали, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в заяві. Просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, покази свідка ОСОБА_7 , з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 видане 29 жовтня 2013 року Дмитрівською сільською радою Пустомитівского району Львівської області, актовий запис №36.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.01.2009 року.

На випадок своєї смерті мати ОСОБА_1 розпорядилася своїм майном, склавши 11 жовтня 2012 року заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Леон М. В., зареєстрований в реєстрі за № 929. Відповідно до цього заповіту ОСОБА_3 уса своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй залежати на день її смерті і на що за Законом матиме право заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках кожному.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 62332084 від 04.11.2020 року.

Оскільки спадкоємці за заповітом спадщину не прийняли спадкування після смерті ОСОБА_3 повинно здійснюватися за законом в порядку черговості.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_4 та діти ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Дмитрівського старостинського округу Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 623 від 13.10.2020 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 . На день її смерті в житловому будинку проживали та були зареєстровані - чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже чоловік спадкодавці ОСОБА_4 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 5 лютого 2015 року, серія НОМЕР_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який він успадкував після смерті дружини ОСОБА_3 .

На випадок своєї смерті батько ОСОБА_1 своїм майном не розпорядився, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 62332038 від 04.11.2020 року.

ОСОБА_1 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживала разом з ним до дня його смерті, що підтверджується довідкою Дмитрівського старостинського округу Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 498 від 14.08.2020 року та актом обстеження житлово-побутових умов від 13.10.2020 року.

Однак, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті батька, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, так як вона не зверталася до нотаріуса у встановлений законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини із заявою про прийняття спадщини, не була зареєстрована із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже не змогла належним чином підтвердити факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Якимів Л. С. № 223/02-31 від 17.12.2021 року.

Згідно з п. 3.22 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (зі змінами від 04.12.2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Таким чином саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Аналогічну позиція висловив ВСУ в ухвалі від 11.03.2009, року № 6-7165св09, ухвалі від 03.11.2010 року № 6-2064св10 та ухвалі від 24.01.2011 року № 6-2064св10, а також ВССУ в ухвалі від 08.07.2015 року № 6-14554св15, ВС у постанові від 07.11.2018 року справа №336/709/18-ц, ВС у постанові від 01.08.2018 року справа № 212/9157/15-ц.

Згідно ч.1 ст.1258 та ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він в установлений строк не відмовився від спадщини.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дані обставини стверджуються поясненнями представника заявника та свідків даними в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 235, 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Суддя Г. Б. Білінська