ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/310/22 Справа № 210/1868/20 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 210/1868/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Остапенко В.О.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Виконком Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради, правонаступником якого є Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року, яке ухвалено суддею Ступак С.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Виконкому Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради, правонаступником якого є Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради та ОСОБА_2 про визнання рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області № 191 від 16 квітня 2003 року недійсним та скасування державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , заповіт батьком складений не був. Позивач прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки у встановлений строк подав заяву про прийняття спадщини, іншим спадкоємцем за законом є його друга дружина ОСОБА_2 .

З 1955 року по 1970 рік ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , за час їх шлюбу ними був збудований будинок АДРЕСА_1 , в якому позивач був зареєстрований. Фактично будинок будувала мати позивача, оскільки батько не був спроможний будувати будинок за станом здоров`я.

Початок будівництва був з договору на будівництво домоволодіння з виділенням земельної ділянки від 19.10.1963 року та посвідченого від 07.01.1964 року за № 2-76. Після будівництва будинку 20.06.1966 року ОСОБА_6 , бабуся позивача, придбала з публічних торгів 1/2 частку даного будинку посвідчення, р НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом «Про придбання дому з публічних торгів», а саме 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . В матеріалах архівної справи БТІ мається письмова заява ОСОБА_6 від 14.10.1966 року в якій остання просить завірити свідоцтво «Про придбання дому з публічних торгів» та мається схематичний план будинку АДРЕСА_1 , складений 17.10.1966 року техніком Качан із зазначенням двох власників: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Поточні зміни зроблені в схематичному плані 06.03.2003 року техніком БТІ Міхайловим.

В позовній заяві позивач стверджує, що дане домоволодіння з моменту його будування мало назву: АДРЕСА_2 потім АДРЕСА_2 , та на дій час АДРЕСА_1 , що підтверджується архівною справою КП ДОР «КБТІ». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, після її смерті позивач автоматично прийняв спадщину, оскільки на той час був інвалідом 2-ї групи (довічно), та про те що в 2003 році всі документи по спадкуванню були оформленні на його батька ОСОБА_4 , позивач дізнався в березні 2004 року, витребувавши за ухвалою суду документи КП «КБТІ» стосовно даного домоволодіння, та дізнався, що переоформленням спадщини займається нова дружина ОСОБА_4 ОСОБА_2 .

З витребуваних матеріалів спадкової справи № 742 на підставі заяви за № 1206 від 15 грудня 2003 року, поданої ОСОБА_4 до третьої Криворізької державної нотаріальної контори вбачається, що спадкове майно після смерті ОСОБА_6 12.05.1995 року складається з грошових внесків, з усіма відсотками, індексацій ними нарахуваннями, що зберігаються в Ощадбанку № 7806 по рахунку № НОМЕР_2 та № 66229, яку він фактично прийняв та просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески.

З спадкової справи також вбачається, що 1/2 частину належної ОСОБА_6 згідно свідоцтва «Про придбання дому з публічних торгів», посвідченого державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори Садовніковою Т.А. 20.06.1966 року реєстр № 2-1535 ОСОБА_4 не вступив, та таке свідоцтво відсутнє.

У зв`язку з тим, що будинок АДРЕСА_1 був побудований батьками позивача, а саме ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за час їх шлюбу. Тобто на 20.06.1966 року будинок був побудований та мав двох власників і відповідач ОСОБА_2 до його будування ні якого відношення не має.

Позивач також у позові зазначив, що з матеріалів архівної справи яка зберігається в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», а саме свідоцтво про право власності та технічного плану позивач дізнався про те, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видано на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області № 191 від 16.04.2003 року та проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «КБТІ» номер витягу № 881616 від 27.06.2003 року, реєстраційний номер №1660659, номер запису 47445 в книзі 262-255. Позивач звернувся із заявою до архіву м. Кривого Рогу про надання йому копії всіх документів на підставі яких було проведено узгодження технічного висновку стосовно розміщення та технічного стану будівель на ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 об`єкт к-614/03 проведений Криворізьким відділом комплексного проектування ДП «ДНД і ПП» «НІІпроектконструкція» та вивчивши дані документи позивач виявив, що документи складені вказаним підприємством фіктивно без виходу спеціалістів їх невідповідність фактичним даним, а саме: при складенні схематичного плану будівель домоволодіння АДРЕСА_1 техніком ОСОБА_7 06.03.2003 року при виконання поточного обміну були допущені неточності в викладені розмірів споруд їх фактичного розташування, розмірів житлової та загальної площі домоволодіння, умисно зазначення будівель які на той час вже були побудовані. Умисне зазначено в плані БТІ та в технічному висновку пічне опалення, що не відповідає дійсності, оскільки будинок АДРЕСА_1 газифікований з 13 жовтня 1972 року, прийнято в експлуатацію газові прилади: опалювальний прилад котел КЧМ, газовий водонагрівач, плита газова, лічильник газу. Тобто, на думку позивача, узгодження які є в технічному висновку, головного санітарного лікаря, пожежної інспекції, головного спеціаліста з питань будівництва транспорту і зв`язку є сфальсифікованими та не відповідають дійсності.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначав, що у повідомленні техніка БТІ ОСОБА_8 від 03.03.2003 року були виявлені будови у вигляді: веранди «а2» зазначені розміром 3,50*2,67 м., а вже в технічному висновку, рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №191 від 16.04.2003 року вказана веранда «а2» зазначена розміром 3,50*2,62 м., наданий ОСОБА_4 паспорт на момент його подачі був недійсним, оскільки на сторінці №1 відсутній підпис власника.

Посилаючись на вказані обставини та вимоги ст. ст. 15, 16, 215, 268, 328 ЦК України та вимоги ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач просив суд визнати недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 191 від 16.04.2003 року «Про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 та скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.06.2003 року на домоволодіння АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_4 житловий будинок літ. А-1, загальною площею 116,8 кв.м., житловою площею 31.2 кв.м., літня кухня літ. Б, вбиральна літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Д реєстраційний номер №1660659 номер запису 47445 в книзі 262-255.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зауважує на тому, що судом першої інстанції невірно зазначено дату ухвалення рішення 20.09.2021 року, оскільки оскаржуване рішення було надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень 28.09.2021 року.

Крім того апелянт зауважує, що позивачем не було пропущено строк позовної давності, оскільки дізнавшись про оспорюване рішення в листопаді 2014 року, позивач уперше звернувся до суду з позовом 15.12.2014 року та в подальшому строк позовної давності переривався 03.11.2015 року закриттям провадження у справі та 22.11.2017 року залишенням позову без розгляду.

Також апелянт зауважує на тому, що документи, складені Криворізьким відділом комплексного проектування ДП «ДНД і ПП» «НІІпроектконструкція», на підставі яких було проведено узгодження технічного висновку стосовно розміщення та технічного стану будівель на ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 об`єкт к-614/03, складені фіктивно без виходу спеціалістів їх невідповідність фактичним даним, а саме: при складенні схематичного плану будівель домоволодіння АДРЕСА_1 техніком ОСОБА_7 06.03.2003 року при виконання поточного обміну були допущені неточності в викладені розмірів споруд їх фактичного розташування, розмірів житлової та загальної площі домоволодіння, умисно зазначення будівель які на той час вже були побудовані. Умисне зазначено в плані БТІ та в технічному висновку пічне опалення, що не відповідає дійсності, оскільки будинок АДРЕСА_1 газифікований з 13 жовтня 1972 року, прийнято в експлуатацію газові прилади: опалювальний прилад котел КЧМ, газовий водонагрівач, плита газова, лічильник газу. Тобто, на думку позивача, узгодження які є в технічному висновку, головного санітарного лікаря, пожежної інспекції, головного спеціаліста з питань будівництва транспорту і зв`язку є сфальсифікованими та не відповідають дійсності.

Крім того, у повідомленні техніка БТІ ОСОБА_8 від 03.03.2003 року були виявлені будови у вигляді: веранди «а2» зазначені розміром 3,50*2,67 м., а вже в технічному висновку, рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №191 від 16.04.2003 року вказана веранда «а2» зазначена розміром 3,50*2,62 м., наданий ОСОБА_4 паспорт на момент його подачі був недійсним, оскільки на сторінці №1 відсутній підпис власника.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Високопольським районним бюро РАЦС Херсонської області складено відповідний актовий запис № 9. Батьками позивача ОСОБА_1 зазначено: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 31 січня 1956 року (том 1 а.с.12).

Відповідно до Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 1969 року Дніпропетровської області з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто 1/2 частини незакінченого будівництва домоволодіння та надвірних будівель в розмірі 2587 крб. (том1 а.с.23).

19 травня 1970 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвали шлюб, про що Центрально-міським відділом РАЦС м. Кривого Рогу зроблено запис № 187, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 19 травня 1970 року. (том 1 а.с.13)

20 червня 1966 року ОСОБА_6 , відповідно до Акту публічних торгів придбала право власності на 1/2 частину домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала раніше батькові позивача ОСОБА_4 на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про придбання будинку з публічних торгів виданого нотаріусом третьої Криворізької нотаріальної контори Садовніковою Т.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2-1535 (том 1 а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 померла, про що Відділом державної реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної у місті ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено запис № 541, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 12 травня 1995 року (том 1 а.с.11).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради № 191 від 16.04.2003 року «Про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 » батькові позивача - ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку «А-1» розміром 6,81*8,85 м., сіней 2а» розміром 2,65*4,47 м., веранди «а2» розміром 2,62*3,50 м., сараю «Д» розміром 4,50*1,30+6,75*1,0 м., веранди «б1» розміром 2,40*3,35 м., вбиральні «В» розміром 1,30*1,35 м., гаражу «Г» розміром 4,55*6,00 м., літньої кухні «Б» розміром 4,2*4,5 м., сіней «б» розміром 4,2*2,5 м. ОСОБА_4 оформити свідоцтво про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (том1 а.с.21).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.06.2003 року виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради «Про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 » № 191 від 16.04.2003 року ОСОБА_4 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 (том1 а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_5 , про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 1377, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 17 листопада 2005 року (том 1 а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 822, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 03 жовтня 2013 року (том 1 а.с.9).

Звертаючись до суду з позовом про визнання рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області № 191 від 16 квітня 2003 року недійсним та скасування державної реєстрації позивач посилався на те, що документи, складені Криворізьким відділом комплексного проектування ДП «ДНД і ПП» «НІІпроектконструкція», на підставі яких було проведено узгодження технічного висновку стосовно розміщення та технічного стану будівель на ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 об`єкт к-614/03, складені фіктивно без виходу спеціалістів їх невідповідність фактичним даним.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з остаточним висновком суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, однак не може погодитись з мотивами відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина статті 21 ЦК України).

Отже, підставами для визнання недійсним акту (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Згідно ч.8 п.8.1, п.8.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (Наказ Мінюсту № 7/5 від 7 лютого 2002 р.), який втратив чинність 1 січня 2013 року, оформлення права власності проводилось органами місцевого самоврядування з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно фізичним та юридичним особам на підставі документів, які підтверджують право власності на об`єкти нерухомого майна та не віднесені до правовстановлюючих документів, передбачених у додатку 2 до Положення (в тому числі, свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування). До заяви про оформлення права власності на нерухоме майно додаються матеріали технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, а також інші документи, визначені Положенням.

Підставою для оформлення права власності на нерухоме майно на спірне домоволодіння була заява ОСОБА_4 від 04.04.2003 року, договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на право приватної власності від 20.12.1960 року, Акт районної комісії по введенню в експлуатацію індивідуальних житлових будинків та господарчих споруд від 08.04.2003 року, рішення виконкому Дзержинської райради депутатів трудящих від 02.11.1980 року № 491 «Про самовільне будівництво ОСОБА_4 по АДРЕСА_4 », технічного висновку про розміщення і технічний стан будівель на ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , яке виконано Криворізьким відділом комплексного проектування Дніпропетровської філії ГП «ГНІ і ПІІ» НІІпроектконструкція» та повідомлення комунального підприємства «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 08.03.2003 року № ДЗ 468. Всі зазначені документи були видані на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 1 ст.393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Враховуючи, що рішення виконкому виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області № 191 від 16.04.2003 року не суперечить закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що таке рішення не підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що документи, складені Криворізьким відділом комплексного проектування ДП «ДНД і ПП» «НІІпроектконструкція», на підставі яких було проведено узгодження технічного висновку стосовно розміщення та технічного стану будівель на ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 об`єкт к-614/03, складені фіктивно без виходу спеціалістів їх невідповідність фактичним даним, а саме: при складенні схематичного плану будівель домоволодіння АДРЕСА_1 техніком ОСОБА_7 06.03.2003 року при виконанні поточного обміну були допущені неточності в викладені розмірів споруд їх фактичного розташування, розмірів житлової та загальної площі домоволодіння, умисно зазначення будівель які на той час вже були побудовані. Умисне зазначено в плані БТІ та в технічному висновку пічне опалення, що не відповідає дійсності, оскільки будинок АДРЕСА_1 газифікований з 13 жовтня 1972 року, прийнято в експлуатацію газові прилади: опалювальний прилад котел КЧМ, газовий водонагрівач, плита газова, лічильник газу. Тобто, на думку позивача, узгодження які є в технічному висновку, головного санітарного лікаря, пожежної інспекції, головного спеціаліста з питань будівництва транспорту і зв`язку є сфальсифікованими та не відповідають дійсності, оскільки у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 27.06.2003 року відсутні технічні характеристики будівель, окрім житлового будинку, у зв`язку з чим зазначені розміри будівель у рішенні виконкому не вплинули на оформлення свідоцтва про право власності.

Крім того слід зазначити, що у виконкому відсутні повноваження щодо перевірки документів, оформлених органами, що мають відповідні дозволи на право виконання робіт, а саме: інвентаризацію будівель та виконання технічного висновку про розміщення та стан будівель.

Наведеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що у повідомленні техніка БТІ ОСОБА_8 від 03.03.2003 року були виявлені будови у вигляді: веранди «а2» зазначені розміром 3,50*2,67 м., а вже в технічному висновку, рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №191 від 16.04.2003 року вказана веранда «а2» зазначена розміром 3,50*2,62 м., наданий ОСОБА_4 паспорт на момент його подачі був недійсним, оскільки на сторінці №1 відсутній підпис власника.

При цьому, дійшовши правильного висновку про те, що оскаржуване позивачем рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області № 191 від 16 квітня 2003 року не підлягає визнанню незаконним та скасуванню, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, помилково виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовом, з огляду на наступне.

За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

При цьому відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відтак, одночасна відмова рішенням суду в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності і в зв`язку із його недоведеністю є помилковою, рішення суду не може залишатися в силі і підлягає скасуванню, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги представника позивача в цій частині, заслуговують на увагу.

У зв`язку з наведеним вище колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника позивача задовольнити частково та змінити рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог позивача, виклавши їх в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Змінити рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 рокув частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, виклавши їх в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 травня 2022 року.

Головуючий:

Судді: