Дата документу 23.02.2022 Справа № 554/3677/20
Провадження № 2/554/684/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Таран В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; третя особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Акцент Банк» у квітні 2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC6 від 20.09.2018 року у розмірі 125982,61 гривень станом на 06.04.2020 року, яка складається з наступного: 74938,45 гривень заборгованість за кредитом; 51044,16 гривень заборгованість по відсоткам, судові витрати у розмірі 2102 гривень.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що АТ «Акцент Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент Банк», відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року. 20.09.2018 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №SAMABWFC6 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Банк на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг.

АТ «Акцент Банк» свої зобов`язання з договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06.04.2020 року має заборгованість 125982,61 гривень, яка складається з наступного: 74938,45 гривень заборгованість за кредитом; 51044,16 гривень заборгованість за відсотками.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Акцент Банк».

Ухвалою суду від 12.06.2020 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

20.07.2020 року до суду через канцелярію відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказала, що 20 вересня 2018 року вона підписала Анкету-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставлении банковских услуг в А-Банке». В Анкеті-заяві містяться лише її персональні дані, дата та підпис, при цьому, відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, сума отриманих

коштів, обов`язковість яких передбачено Умовами та Правилами.

Розрахунок заборгованості, на який посилається представник позивача, на

думку відповідача, не можна визнати належним та достовірним доказом наявності кредитних

правовідносин, оскільки він не містить інформації про те, коли і у якому розмірі відповідачу були надані в користування грошові кошти та на яких умовах.

При цьому зазначає, що сам по собі розрахунок заборгованості без надання

доказів отримання кредитних коштів відповідачем не є підтвердженням наявності заборгованості. Будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи рахунок відповідача позивачем, або отримання нею коштів суду не надано.

Представник позивача до позовної заяви копію картки позичальника не долучив, у

позовній заяві про строк дії картки не вказував, виписки з рахунків відповідача, якщо такі

відкривалися, не надавав. У позовній заяві не вказано, що позивач не мав змоги надати

відповідні докази разом з позовною заявою. Позовна заява з доданими до неї

додатками не містить письмових звернень до суду із зазначенням об`єктивних причин

неможливості надання таких доказів.

З урахуванням того, що суду разом з позовною заявою не надано виписки з особового рахунку відповідача, очевидним є те, що представник позивача не довів належними та

допустимими доказами наявність у неї заборгованості у розмірі, вказаному у позовній

заяві. Таким чином позивачем не доведені підстави для стягнення з

відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 74938.45 грн.

Разом з цим зазначає, що розрахунок заборгованості за кредитним договором

містить інформацію про надходження коштів на його рахунок за цим договором на загальну суму 53449.66 грн. Відповідач не заперечує факт таких надходжень коштів на рахунок позивача, так як ці кошти могли бути зараховані на цей рахунок в зв`язку з укладанням відповідачем в період з 01.12.2017 року по 14.01.2020 року з фінансовими установами цивільно-правових угод з надання їй коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансових кредитів, шляхом укладання електронних договорів, а також в результаті отримання виграшу від азартних ігор в мережі Інтернет, грою в які відповідач зловживала в цей період, повністю

втративши контроль над ситуацією щодо своїх фінансових зобов`язань.

Отже факт зарахування коштів на рахунок позивача визнається сторонами та не

підлягає доказуванню відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України.

Зазначає, що Умови та Правила, на які посилається представник позивача і

згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови

кредитування клієнтів відповідачем не підписувались, та цей документ не містить дати його

підписання керівником банку.

Позовна заява та додані до неї документи не містять доказів, які б спростовували це

твердження, як і доказів, які б підтверджували те, що ці Умови та Правила були додатком до

підписаної нею Анкети-заяви. Разом з цим звертає увагу суду на те, що Витяг з Тарифів користування кредитною Універсальна COLD (далі Витяг з Тарифів) не містить підпису відповідача, не датований як документ.

За таких обставин вважає, що Умови та Правила, а також Витяг з Тарифів не

можна вважати складовими частинами кредитного договору.

Вказує, що невід`ємною частиною кредитного договору згідно з

пунктами 2.1.1.1 Витягу з Умов та Правил є Пам`ятка клієнта, яка видається позичальнику і

означає, зокрема умови кредитування, вид кредитної картки. Така Пам`ятка Клієнта відсутня у матеріалах справи, як і відсутні докази її підписання відповідачем, що підтверджує відсутність між сторонами відносин кредитування.

Зазначає, що в Анкеті-заяві від 20 вересня 2018 року процентна ставка не зазначена. При цьому слід врахувати те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил відповідач розуміла та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву, а також те, що вказані документи взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Матеріали справи не містять доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила. Разом з цим у Анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. За таких обставин надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил неможуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитногодоговору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже надані представником позивача Витяг з Умов та Правил, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, так як вони не підписані та не визнаються відповідачем, а також через те ці умови прямо не передбачені в підписаній відповідачем Анкеті-заяві. Цей факт не може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих їй Умов та Правил, як не може свідчити про її приєднання, як другої сторони, до запропонованого договору.

Наголошує, що Витяг з Тарифів користування кредитною картою «Універсальна COLD» та Витяг з Умов та Правил, викладені на банківському сайті (https://a-bank.com.ua/), які містяться в матеріалах даної справи відповідачем не визнаються та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відтак слід відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 51044,16 грн. у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу (а.с.69-77).

Ухвалою суду від 04.08.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 .

14.09.2020 року від третьої особи ОСОБА_2 надійшли пояснення на позовну заяву, в яких вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що в Анкеті-заяві містяться лише персональні дані відповідача, дата та її підпис, при цьому, відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, сума отриманих коштів, обов`язковість яких передбачено Умовами та Правилами. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не можна визнати належним та достовірним доказом наявності кредитних правовідносин між сторонами, оскільки він не містить інформації про те, коли і у якому розмірі відповідачу були надані в користування грошові кошти та на яких умовах. З урахуванням того, що матеріали справи не містять виписки з особового рахунку відповідача, очевидним є те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у неї заборгованості у розмірі, вказаному у позовній заяві. З матеріалів справи очевидним є те, що сторонами визнається факт надходження коштів в розмірі 53449,66 грн. В Анкеті-заяві від 20 вересня 2018 року, що є в матеріалах справи, процентна ставка не зазначена. При цьому, слід врахувати те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил розуміла відповідач та ознайомилася, погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву, а також те, що вказані документи взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.10.2020 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.11.2021 року поновлено провадження по справі.

21.01.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначив, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в A-Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувалась кредитом, значить ознайомилась з Умовами і Правилами надання банківських послуг в A-Банку і погодилась з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Банком, станом на час укладання договору, на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів», надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законом не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією та сплата періодичних платежів підтверджується банківською випискою, доданою до даної заяви). Своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердила факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження у чинному на той час законодавстві, в тому числі й постанові правління НБУ № 168 від 10.05.2007, і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору.

Щодо стягнення процентів, банк зазначає, що навіть якщо врахувати думку щодо не підписання позичальником Тарифів Умов і Правил, позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів і вже повинен сплачувати первісну процентну ставку.

В даному ж випадку до матеріалів справи дійсно додано тарифи із сайту Банк однак між сторонами також підписувався і Паспорт споживчого кредиту за програмою Кредитна картка, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та багато іншого. Паспорт продукту підписано боржником.

Щодо тверджень недопустимості розрахунку заборгованості, то вони є необґрунтованими, однак на підтвердження вірності розрахунку Банк надає банківську виписку, яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік.

В судове засідання представник позивача АТ «Акцент Банк» не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання сторони позивача про розгляд справи у відсутність свого представника.

Відповідач ОСОБА_1 до суду жодного разу не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала відзив.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно позову,20.09.2018 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №SAMABWFC6 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5).

Згідно Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20.09.2018 року, яка підписана сторонами, відповідач ОСОБА_1 підтвердила своїм підписом, що згідна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, що розміщені на офіційному сайті Банку https://abank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно розрахунку банку, станом на 06.04.2020 року заборгованість позичальника за вказаним договором складала: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 74938,45 гривень: залишок заборгованості за тілом кредиту 72081,3 гривень, залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) - 2857,15 гривень; загальний залишок заборгованості за процентами 51044,16 гривень: залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість 2818,17 гривень, залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість 48225,99 гривень, а разом: 125982,61 гривень (а.с.4).

В матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний представником банку та відповідачем (а.с.139-140).

Згідно банківської виписки ОСОБА_1 за період з 20.09.2018 року по 31.12.2020 року, позичальник використовувала кредитні кошти, а також здійснювала часткове поповнення карти (а.с. 142).

На обґрунтування позову банк подав також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк", які не підписані відповідачем (а.с.6-10).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на час укладення договору процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Суд вважає, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача https://abank.com.ua/terms можуть змінюватися самим АТ «Акцент-Банк», тобто кредитор може додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в Акцент-Банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в Акцент-Банку, наданий банком витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в Акцент-Банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані АТ «Акцент-Банк» Умови та Правила надання банківських послуг в Акцент-Банку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в документі про умови кредитування, який безпосередньо підписаний позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 провадження №14-131цс19).

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання сторони позивача на Паспорт споживчого кредиту, який начебто свідчить про погодження всіх істотних умов договору, суд вважає необґрунтованими. Так, у Паспорті споживчого кредиту надається наступна інформація: 1. Інформація про контактні дані про кредитодавця; 2. Інформація та контактні дані кредитного посередника: 3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; 4. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; 5. Порядок повернення кредиту; 6. Додаткова інформація; 7. Інші важливі правові аспекти ( а.с. 139-140). Вказаний Паспорт підписано ОСОБА_1 20.09.2018 року.

При цьому, найменування розділу 3 "Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача" свідчать про те, що споживач бажав замовити споживчий кредит, а у Паспорті йому пропонуються певні умови на його розсуд, які влаштують його при подальшому укладенні договору.

Зі свого боку, споживач підписав цей Паспорт споживчого кредитування, зокрема, із надрукованою вказівкою про те, що він підтверджує отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі і у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

З огляду на вказаний зміст Паспорту споживчого кредитування, суд визнає, що цей документ не є кредитним договором із узгодженими умовами, а носить лише інформаційний та ознайомлювальний характер, та передує укладенню договору між сторонами на прийнятних умовах. Такі дії банку цілком відповідають положенням Закону України "Про захист прав споживачів" про ознайомлення споживача перед укладенням договору з умовами кредитування (реальна процентна ставка, подорожчання кредиту, сукупна вартість кредиту тощо), що є підготовкою до укладення договору, та не підміняє сам договір.

На користь вказаному також свідчить запис у Паспорті споживчого кредитування, що викладена в ньому інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 01.01.2019 року.

Отже, підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту не підтверджує домовленості АТ "А-БАНК" та ОСОБА_1 про істотні умови кредитного договору, оскільки містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, відсутні дані щодо фактичного ліміту, річна процентна ставка обчислена на основі припущення, а умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті і залежатимуть від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача.

Паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформація, що зазначена в Паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2019 року. Більш того, зі змісту цього Паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

Як встановлено вище, заява-анкета, підписана ОСОБА_1 , не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на Паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана ОСОБА_1 , була актуальною лише до 01.01.2019 року, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

Таким чином, Тарифи банку та Умови і правила надання банківських послуг не є складовими кредитного договору, також і наданий Паспорт споживчого кредиту не відноситься до складової частини кредитного договору, а тому і на його підставі не можна визначати заборгованість відповідача перед банком.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що кредитний договір фактично є укладеним, оскільки банком підтверджено надання кредитних коштів відповідачу та отримання їх останньою, якими вона фактично користувалась, що вбачається з Виписки про рух коштів по картрахунку відповідача.

Таким чином, враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку банку не повернуті, а також з огляду на вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за поточним тілом кредиту підлягають задоволенню.

Що стосується заборгованості за простроченим тілом кредиту, то слід зазначити, що така є складовою його повної вартості, однак не є сумою, яку фактично отримав у борг позичальник, і розрахована відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, які не є частиною кредитного договору №SAMABWFC6 від 20.09.2018 року, відтак не підлягає стягненню, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 1 вересня 2020 року по справі №293/599/19-ц.

Вищенаведене свідчить про безпідставність заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача заборгованості по інших її складових частинах, таких як прострочене тіло кредиту окрім, як заборгованості за поточним тілом кредиту, яка згідно наданого банком розрахунку заборгованості становить 72081,3 гривень (а.с. 4).

Визначення позивачем заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 72081,3 гривень та заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2857,15 гривень, у зв`язку з чим загальна заборгованість за тілом кредиту становить 74938,45 гривень, є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вважає, що за своєю суттю заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2857,15 гривень, на яке вказує АТ «Акцент-Банк» в наданому розрахунку (а.с.4), є завуальованими відсотками за користування кредитними коштами, адже до нього входить плата за користування кредитом, а не, власне, надані позичальнику в користування кошти.

Відтак, визначення розміру заборгованості за тілом кредиту у сумі 125982,61 гривень, є безпідставним та таким, що не ґрунтується на матеріалах справи. Тому, позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 72081,3 гривень. В задоволенні інших вимог позивачу слід відмовити.

Питання про судові витрати судом вирішено у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням частково позовних вимог АТ «Акцент-Банк» (на 57,22%), документально підтверджені судові витрати, сплачені банком при поданні позову (2102 гривень), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1202,76 гривень (2102 грн. х 57,22%).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,267,268 ЦПК України, ст.ст.526,530,1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; третя особа: ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк», місцезнаходження: 49074 м.Дніпро, вул.Батумська,11, , заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC6 від 20.09.2018 року у розмірі 72081,3 гривеньта судові витрати у розмірі 1202,76 гривень .

В задоволенні інших вимог позивачу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Акцент Банк», місцезнаходження: 49074 м.Дніпро, вул.Батумська,11, ;

відповідач: ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

третя особа: ОСОБА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя: А.М.Чуванова