справа №176/1833/21
провадження №2/176/68/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кучми В.В.,

за участю секретаря судових засідань Петренко Н.В.,

в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом акціонерного товариства "АКЦЕНТ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

АТ "АКЦЕНТ БАНК" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем як позичальником умов кредитного договору №б/н від 04.07.2016 року, у зв`язку з чим станом на 04.09.2021 року утворилась заборгованість на загальну суму 28380,42 грн., яку просить стягнути.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 04.07.2016 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті https://https://abank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідач у свою чергу не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору у зв`язку із чим станом на 04.09.2021 року має заборгованість 28380,42 грн., яка складається з наступного:

-19869,88 грн. заборгованість за кредитом;

-8510,54 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Акцент-Банк» вищезазначену заборгованість .

Ухвалою від 06 жовтня 2021 року відкрито провадження по вищезазначеній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05 листопада від повноважного представника відповідача, адвоката Лапшина В.В. надійшла заява, де останній зазначає, що позивач не визнає позовні вимоги у повному обсязі, оскільки кредитний договір з позивачем він не укладав, а Банк не надав жодних підтверджуючих документів і належних та допустимих й достатніх доказів, щодо надання самого кредиту, а розрахунок заборгованості є аналітичним документом, який не є свідченням надання кредиту. Анкета-заява яка була додана до позовної заяви Банку, не містить будь-яких істотних умов притаманних кредитним договорам. До того ж, наданий витяг Умов та правил надання банківських послуг, Тарифи не містять підпису відповідача, як і не містять навіть інформації коли і ким вони були затверджені. З відомостей з Українського бюро кредитних історій вбачається, що кредитний договір від 04 липня 2016р. закритий ще в 2017р. З приводу того що він не отримував від позивача кредит ОСОБА_1 звертався до поліції і до служби безпеки Банку.

Ухвалою від 08 листопада 2021 року від АТ «Акцент-Банк» за клопотанням представника відповідача витребувано докази укладення кредитного договору, надання відповідачу кредитної картки та кредиту, оригінал кредитної справи і всі документи, які були створені на виконання заяви-анкети складеної від 04 липня 2016 року від імені ОСОБА_1

30.11.2021 року на виконання вищезазначеної ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було надано виписку за рахунком відповідача, довідку по встановленим кредитним лімітам, довідку про видачу карт відповідачу, фото відповідача з карткою та оригінали документів, які складають кредитний договір, а саме, Анкету-Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та оригінал завіреної копії паспорта відповідача.

Ознайомившись з наданими позивачем доказами, представник відповідача 13.12.2021 року звернувся до суду з письмовою заявою у якій зазначив, що подані позивачем документи ніяким чином не усувають розбіжності, які представник відповідача встановив та виклав у попередній заяві, а тому вважає, що є потреба в наданні особистих пояснень з боку представника позивача, а тому просив визнати його явку обов`язковою та зобов`язати його надати виписки по руху коштів по рахункам по кожній картці окремо та які б відповідали вимогам Постанови НБУ №75 від 04.07.2018 року.

Однак, представник відповідача, висуваючи вимогу про визнання явки представника позивача у судове засідання обов`язковою не зважив на те, що розгляд справи вирішено проводити без виклику сторін, однак у своїй заяві не просив суд здійснити перехід з розгляду справи без виклику сторін на розгляд справи з викликом сторін.

Щодо клопотання представника відповідача про витребування додаткових доказів, необхідно зауважити, що суд своєю ухвалою витребовував у позивача оригінали усіх документів, які у нього є, щодо спірного кредитного договору, таким чином суд розцінює надані позивачем оригінали документів на виконання ухвали суду, як всі докази, які є у позивача, щодо спірного кредитного договору і надасть оцінку в цьому рішенні кожному з них.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 р. змінено організаційно-правову форму та назву позивача з ПАТ Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», про що зазначено у п.1.1. Статуту АТ «Акцент-Банк» (а.с.16 зворот-19)

ОСОБА_1 не заперечував, що підписав 04.07.2016 року Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

В даній анкеті-заяві зазначені анкетні дані ОСОБА_1 , телефон його дружини розмір щомісячної заробітної плати та додаткового регулярного доходу, а також те, що він згоден з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, що містяться в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Дана анкета-заява складена російською мовою, тому основні її положення, викладені в рішенні були перекладені з російської мови на українську судом.

Однак, жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що 04.07.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено саме кредитний договір №б/н, стороною позивача до суду не надано.

У позовній заяві зазначено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті https://https://abank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві, хоча у самій анкеті заяві цієї інформації не зазначено.

До позовної заяви додано розрахунок заборгованості за договором б/н від 04.07.2016, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 04.09.2021 року, відповідно до якого відповідач має заборгованість перед позивачем має заборгованість у сумі 28380,42 грн., яка складається з наступного:

-19869,88 грн. заборгованість за кредитом;

-8510,54 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.6-7)

Однак, оскільки, в анкеті-заяві не зазначено номер укладеного договору,неможливо встановити, що даною заявою ОСОБА_1 уклав саме договір, який зазначено в розрахунку заборгованості із встановленням кредитного ліміту.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів позивач надав

Фото з карткою особи яка знаходиться у магазині побутової техніки та тримає у руках картку з зображенням яблука, датою створення фото є 04.07.2016 року дата зміни 01.09.2019 року. При чому, що саме змінено на фото не зазначено. Прізвище клієнта зазначено ОСОБА_2 , інших ідентифікуючих особу даних не зазначено.

Із довідки А-Банка без дати її складання вбачається, банк повідомляє, що відповідачу гр. ОСОБА_3 (російською мовою) (ІПН НОМЕР_1 ) було відкрито рахунок № НОМЕР_2 (баз дати відкриття рахунку) та надані картки:

-№ НОМЕР_3 , видана 23.11.2015 року, строком дії до листопада місяця 2019 року.

-№ НОМЕР_4 , видана 23.12.2017 року, строком дії до березня місяця 2021 року.

-№ НОМЕР_5 , видана 20.09.2016 року, строком дії до вересня місяця 2020 року.

Проаналізувавши даний доказ, можливо зробити висновок, що кожна із цих карток видавалась відповідачу під час дії попередньої картки, а тому всі ці картки діяли незалежно одна від одної і яка з них була саме кредитною карткою незрозуміло. До того ж картка № НОМЕР_3 , видана 23.11.2015 року видавалась відповідачу ще до укладення спірного кредитного договору, та відповідно до нього не відноситься. Інші дві картки також видавались вже після підписання відповідачем анкети-заяви, що також позбавляє суд можливості зробити висновок, що ці картки видавались відповідно до укладеного спірного кредитного договору 04.07.2016 року.

Із довідки за лімітами вбачається, що клієнту ОСОБА_1 за кредитним договором від 04.07.2016 року змінювався кредитний ліміт, а саме: 04.07.2016 року було встановлено кредитний ліміт 300 грн., 17.10.2016 року відбулось збільшення кредитного ліміту до 5000 грн., в цей же день він зменшився до 300 грн., 25.01.2017 року відбулося ліміту до 5000 грн., 07.02.2017 року ліміт збільшився до 8000 грн., а 09.04.2019 року до 11700 грн.

Таким чином, судом встановлено, що зміна ліміту за спірним кредитним договором відбувалась неодноразово, але враховуючи що карток було декілька, позивачем не доведено до якої саме прив`язувались дані кредитні ліміти.

Також, необхідно зазначити, що на дату 03.10.2020 року картки з номером НОМЕР_3 та НОМЕР_5 вже не діяли, хоча з наданої позивачем виписки по рахункам вбачається, що списання відсотків за кредитним договором відбувалося саме з цих карток з 01.12.2020 по 01.11.2021 року.

Крім того із виписки по руху котів по картковим рахункам вбачається, що останній кредитний ліміт було встановлено 08.02.2017 року у розмірі 8000 грн. кредитний ліміт відповідно до довідки у розмірі 11700 грн. який наче було встановлено 09.04.2019 року у виписці по рахункам відповідача взагалі не відображено.

Стосовно картки № НОМЕР_4 , вданої 23.12.2017р. зі строком дії до березня 2021 року то з розрахунку заборгованості і виписки вбачається, що починаючи з 09.01.2018 року та по 03.10.2020 року жодного руху по цій картці не відбувалося.

Крім того, дати погашення заборгованості за спірним кредитним договором вказані у розрахунку заборгованості і виписці по руху коштів не збігаються, крім того незрозуміло на яку з трьох карток, наданих відповідачу зараховувались кошти.

Таким чином, суд не може взяти до уваги докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, як належні та допустимі, оскільки вони містять нічим не підтверджені та суперечливі відомості.

Відповідач же, зазначає, що не оформлював кредит у банку позивача, більше того надає суду докази, що звертався і до директора АТ «Акцент Банк» і до поліції із заявами у яких зазначав, що ним не укладалось кредитних договорів із банком позивача і будь-яких доручень на вчинення зазначених дій він нікому не надавав, кредитних коштів не отримував.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті638 ЦК України закріплено, що договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У позовній заяві позивачем зазначено, що кредитний договір №б/н від 04.07.2016 року складається з анкети-заяви відповідача, Умовам та правилам надання банківських послуг та Тарифів Банку, які викладені на банківському сайті https:// https://a-bank.com.ua/terms.

Але, «Умови та правила надання банківських послуг» підпису відповідача не містять. Доказів того, що "Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ "Акцент-Банк", які додані позивачем до позовної заяви, є складовою укладеного між сторонами договору, матеріали справи також не містять, як відсутні і докази, що саме такі умови та правила надання банківських послуг діяли на момент підписання відповідачем 04.07.2016 року в А-Банку, та в подальшому такі умови не змінювались.

Крім того, не надано доказів того, що позивач надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, зазначених позивачем у позовній заяві, а відповідач відповідно взяв на себе зобов`язання з повернення кредиту, сплати винагороди та неустойки у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, а також не доведено, що саме такі умови та правила надання банківських послуг і тарифи банку, як зазначені позивачем у позовній заяві, розумів відповідач підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначає позивач. Підписом у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що є договором приєднання, відповідач погодився з умовами та правилами, однак з цієї анкети-заяви не вбачається суми наданого кредитного ліміту, тому застосування умов та правил надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі N 342/180/17 зазначено, що надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження видачі відповідачу кредитної карти, її виду та строку дії, а також розміру наданого кредиту, а надані позивачем докази на підтвердження цьому суд не бере до уваги, з підстав, описаних вище, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не представляється можливим.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено факту укладення кредитного договору.

Згідно ч. 6ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Подання позивачем доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі.

Вищенаведене узгоджується також з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року по справі N 700/3902/15-ц, від 07 червня 2018 року по справі N 755/17553/16, від 03 квітня 2019 року по справі N 221/5089/16-ц та від 27 березня 2020 року по справі N 703/3063/18.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Акцент-банк"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати Акціонерного товариства "Акцент-банк"по справі відшкодуванню на підлягають.

На підставі ст. ст.526,638,1049,1054 Цивільного кодексу України та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову акціонерного товариства "АКЦЕНТ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА