ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2222/22 Справа № 211/997/21 Суддя у 1-й інстанції - Середня Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів Барильської А.П.,Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Кислиця І.В.

сторони :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Державна казначейська служба Україна,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора, Дніпропетровська обласна прокуратура, Одеська обласна прокуратура, Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головне управління Національної поліції в Одеській області, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України, Офіса Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Одеської обласної прокуратури, на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2021 року, яке постановлено суддею Середньою Н.Г. у м. Кривому Розі повний текст рішення складено 30 липня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора, Дніпропетровська обласна прокуратура, Одеська обласна прокуратура, Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головне управління Національної поліції в Одеській області, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового розслідування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що їй на підставі договору купівлі продажу № А-401/516307 від 16 липня 2014 року, належить автомобіль TOYOTA CAMRY, 2008 року випуску, зареєстрований в Криворізькому МРЕО ГУМВС України в Дніпропетровській області під реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Належним їй автомобілем шляхом шахрайства розпорядився мешканець м. Одеса, ОСОБА_2 , який використавши підробну довіреність, незаконно зняв автомобіль з реєстрації та продав його спочатку своїй дочці, а потім продавав автомобіль декілька разів за нетривалий час. Кінцевим власником автомобіля була знайома ОСОБА_3 .

За даним фактом Довгинцівським РВ Криворізького ВП ГУ поліції в Дніпропетровській області 24.03.2015 зареєстровано кримінальне провадження № 0000729 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.11.2015 в межах вказаного кримінального провадження на вказаний автомобіль накладено арешт. В лютому 2016 року автомобіль був затриманий в м. Одеса, автомобілем управляла не останній бланковий власник автомобіля ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 . Автомобіль був затриманий та поставлений на штраф-майданчик в м. Одеса.

При транспортуванні автомобіля з м. Одеси до м. Кривого Рогу, у супроводі слідчого Носевич О.А. виявлено, що автомобіль несправний, тому, з метою виявлення несправностей, їх оцінки, транспортний засіб на сервісному центрі «Тойота» був оглянутий та протестований.

Зі слідчим була домовленість про призначення товарознавчої експертизи та встановлення збитків через неналежну експлуатацію автомобіля ОСОБА_6 . Однак, цього не було зроблено, так як слідчого ОСОБА_7 направили у відрядження, а кримінальне провадження тривалий час знаходилося, без руху, у виконуючого обов`язки начальника слідчого відділення Довгинцівського РВ Єфремова Д.С.

Кримінальна справа була порушена ще в березні 2015 року, а з клопотанням про розшук та арешт автомобіля до суду було направлено лише наприкінці 2015 року після неодноразових скарг позивача, що свідчить про неналежне досудове розслідування та виконання всіх процесуальних дій.

Через 2-3 дні після того, як автомобіль був доставлений з м. Одеса до Довгинцівського РВ м. Кривого Рогу, з метою забезпечення зберігання автомобіля, в лютому 2016 року позивачкою був поданий до суду позов що до витребування майна із чужого володіння, та відновлення становища, що існувало до порушення, в якому вона просила витребувати від ОСОБА_8 належний їй автомобіль, передати автомобіль їй та визнати за нею право власності на вказаний автомобіль у зв`язку з тим, що автомобіль вибув з її власності поза її волею.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.02.2016 про забезпечення позову у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння на вказаний автомобіль накладено арешт.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 31.03.2016 року в межах кримінального провадження за клопотанням представника бланкового власника автомобіля ОСОБА_8 арешт на автомобіль скасовано.

Незважаючи на те, що продовжував бути чинним арешт на автомобіль, накладений в межах цивільної справи, в.о. начальника СВ Довгинцівського РВ Криворізького ВП Єфремов Д.С. передав його представнику ОСОБА_8 - ОСОБА_9 .

Постановою слідчого по ОВС прокуратури Дніпетровської області Гандзюка А.В. 05.08.2016 року кримінальне провадження №0000729, порушене та внесене в ЄРДР 24.03.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння шляхом шахрайства належним позивачу автомобілем ТОYОТА САМRY, було направлено за підслідністю в Київський ВП ГУНП в Одеській області.

Рішенням Довгинцівськогог районного суду м. Кривого Рогу від 17.02.2017 року , яке постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.02.2017 року залишено без змін, визнано довіреність від 25.09.2014 року посвідчену Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шевиріною А.О. виконаної на бланкові серії ВТВ №753208 та зареєстрованого в реєстрі за № 4113, виданої ОСОБА_1 на імя ОСОБА_2 недійсною. Витребувано від ОСОБА_8 , як у добросовісного набувача, автомобіль TOYOTA CAMRY з поверненням у власність ОСОБА_1 . Відновлено становище,яке існувало до порушення та визнано за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб TOYOTA CAMRY, 2008 року випуску.

На виконання вказаного рішення державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби в м. Одеси було відкрите виконавче провадження, однак знайти автомобіль та виконати судове рішення, державний виконавець не зміг.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.08.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 суму шкоди пов`язаної з неповерненням майна та невиконанням рішення суду у розмірі 388 405,00 грн. та моральну шкоду 2 00,00 грн.,

Рішення суду на даний час не викогано, оскільки ј частина квартири, яка належить ОСОБА_8 , знаходиться в іпотечній заставі, вартість належної їй земельної ділянки під дачу становить близько 10 000,00 грн.

На підставі скарги ОСОБА_1 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 03.12.2019 року, ТУ ДБР у м. Полтава було порушено кримінальне провадження за № 0001301. На теперішній час через незаконні дії органу досудового розслідування, які виразились у незаконній передачі речового доказу, а саме належного їй автомобіля, неналежному контролю процесуального керівництва, оскільки не були виконані судові рішення по цивільним справам, їй спричинена матеріальна шкода в сумі 388 405,00 грн. вартість автомобіля на момент незаконної передачі автомобіля працівниками поліції шахраям, яку вона просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму 388 405 гривень 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду представник Офіса генерального прокурора подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що шкоду позивачу завдано неправомірними діями службових осіб органу досудового розслідування, оскільки ОСОБА_1 визначено завдану їй матеріальну шкоду як вартість належного їй автомобіля, яку вже стягнуто з ОСОБА_8 на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.08.2018 року у справі №211/3563/17.

Позивач не позбавлена реальної можливості отримати вартість належного їй автомобіля в розмірі 388 405 грн. від ОСОБА_8 у ході виконавчого провадження з виконання вказаного судового рішення.

У той же час, у випадку набрання чинності рішенням суду про стягнення з держави відшкодування матеріальної шкоди суму 388 405 грн. ОСОБА_1 набуде право стягнути подвійну вартість автомобіля - з ОСОБА_8 та з держави.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено, що втрата коштів є обов`язковою і невідворотною, заявлена позивачем майнова шкода не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, підстави для її застосування до цих правовідносин ст. ст. 1173, 1174 ЦК України відсутні.

В апеляційній скарзі Одеська обласна прокуратура посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що задоволення вимоги про стягнення за рахунок коштів Державного бюджету України тієї ж суми вартості автомобілю, яку вже стягнуто судовим рішенням у справі № 211/3563/17, призвело до подвійного безпідставного стягнення матеріальної шкоди. Так, фактично матеріальну шкоду завдано позивачці внаслідок вчинення стосовно нею кримінального правопорушення, а саме заволодіння шляхом шахрайства належним їй транспортним засобом, а не органами досудового розслідування.

При цьому, судом першої інстанції залишено поза увагою, що виходячи з змісту положень ст. 22 ЦК України до збитків належать тільки такі витрати, які є обов`язковими та невідворотними. Між тим, позивач не позбавлена можливості отримати вартість належного їй автомобілю у розмірі 388 405 грн від ОСОБА_8 у ході виконавчого провадження з виконання рішення у справі №211/3563/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для стягнення вартості автомобілю, який вибув із володіння позивачці унаслідок шахрайських дій, вартість якого вже стягнуто на її користь, поклавши обов`язок відшкодування цієї ж суми матеріальної шкоди на Державу, тобто фактично двічі стягнувши на користь ОСОБА_1 вартість належного їй автомобілю.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська обласна прокуратура посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що позивачу завдано шкоду внаслідок протиправного вибуття з її власності належного їй майна (автомобіля), тобто в результаті дій, які є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0000729, підтвердженням чого є предмет спору - вартість автомобіля.

Крім того, згаданими судовими рішеннями, у справах №№ 211/659/16-ц, 211/3563/17, які набрали законної сили, встановлено, що незаконне вибуття автомобіля з власності ОСОБА_1 відбулося без будь-якого зв`язку із діями чи рішеннями держави Україна в особі органів досудового розслідування і прокуратури України, що в свою чергу підтверджує факт не доведення заподіяння позивачу шкоди та не підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю слідчого

Права позивача у зв`язку із порушенням слідчим зберігання речового доказу - автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_2 та протиправного вибуття з власності належного їй майна, були відновлені рішеннями Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.08.2018 у справі Ж№ 211/3563/17, 211/659/16-ц що є достатньою сатисфакцією з урахуванням обставин справи.

У той же час суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку, що шкоду позивачу завдано неправомірними діями службових осіб органу досудового розслідування.

ОСОБА_1 визначено завдану їй матеріальну шкоду як вартість належного їй автомобіля, яку вже стягнуто з ОСОБА_8 на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.08.2018 у справі №211/3563/17.

Невиплачені позивачеві кошти на виконання судових рішень, ухвалених на її користь, не є шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України.

В апеляційній скарзі представник Державної казначейської служби України просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,

Зокрема зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою що Державна казначейська служба України відповідно до покладених на неї завдань виконує рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ. А тому стягнення з Казначейства моральної та матеріальної шкоди не допускається, оскільки це змінює встановлений законодавством порядок виплати відповідних коштів. Державна казначейська служба України не перебувала в правовідносинах з позивачем та не завдавала їй будь-якої шкоди, а тому підстав для стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача у суду не було..

Відповідно до судових рішень, які набрали законної сили. Встановлено, що саме фізичними особами, а не державним органом не виконано рішення суду щодо повернення автомобіля позивачу, яукий був переданий на зберігання та саме діями фізичних осіб було спричинено шкоду позивачу. Позивачем доказів незаконності дій чи бездіяльності органів досудового слідства чи прокуратури, а також причинно-наслідкого зв`язку між такими діями та завданою шокдою, не надано. Позивачем визначено завдану їй матеріальну шкоду як вартість належного їй автомобіля, яку вже стягнуто на підставі рішенняч суду від 21.08.2018 року, яку позивач не позбавлена можливості отримати у ході виконавчого провадження з виконання вказаного судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу Державної казначейської служби до якого надано докази направлення копії сторонам НП України ГУ НП в Одеській області зазначає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_10 , які кожен окремо заперечували проти доводів апеляційних скарг та просили залишити їх без задоволення, представник третіх осіб Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Одеської обласної прокуратури Чередниченко Я.В. в режимі онлайн на відеозв`язку, яка підтримала доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг, відзиву НП України ГУ НП в Одеській області, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000729 від 24.03.2915 року, відомості до ЄРДР до якого внесені на підставі заяви ОСОБА_1 , 25.02.2015 року невстановлена особа,перебуваючи біля гаражу № 64 в ГСК «Прогрес» в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, шляхом шахрайства заволоділа автомобілем Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_2 ,що належить ОСОБА_1 , чим завдала останній майнового збитку, сума якого встановлюється (а.с.14).

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року, відкрито провадження у цивільній справі № 211/659/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та відновлення становища, яке існувало до порушення (а.с. 15-16).

Ухвалою суду від 29 лютого 2016 року по вказаній справі за клопотанням позивача накладено арешт на автомобіль марки Toyota Camry, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження зазначеного рухомого майна, до вирішення спору в суді. Копію ухвали направлено до Сектору патрульної поліції КВП ГУ НП у Дніпропетровській області (а.с. 18-19 копія ухвали).

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2016 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 в рамках справи № 211/659/16-ц вилучено автомобіль марки Toyota Camry, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у ОСОБА_8 або іншої особи, яка користується автомобілем, з доставкою автомобіля до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на зберігання в Довгинцівське відділення поліції КВП ГУ НП в Дніпропетровській області, до вирішення спору в суді. Копію ухвали для виконання направлено до Довгинцівського відділення поліції КВП ГУ НП в Дніпропетровській області (а.с. 25-26 ).

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року, за заявою ОСОБА_8 скасовано арешт майна, а саме автомобіль марки Toyota Camry, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 на праві власності згідно довідки рахунку серії ААЕ № 370363 від 24.09.2015 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що накладений ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.11.2016 у кримінальному провадженню № 0000729. (а.с. 20-21 ).

22 квітня 2016 року ОСОБА_11 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_8 на підставі наданої нею довіреності від 01.04.2016 року , отримав від працівників поліції на відповідальне зберігання автомобіль марки Toyota Camry ВИ8448 (а.с. 22,23).

29.06.2016 до Київського ВП ГУ НП в Одеській області направлено постанову слідчого Довгинцівського відділення поліції КВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 29.06.2016 про доручення проведення слідчих дій на іншій території, відповідно до якої постановлено доручити працівникам Київського ВП проведення слідчих дій,а саме: з метою перевірки цілісності автомобіля, провести його огляд із застосуванням засобів фіксації (фотографування) (а.с. 34-35 ).

На виконання зазначеного від ОСОБА_8 відібрано розписку, відповідно до якої спірний автомобіль перебуває у неї, вона ознайомлена, що на вимогу слідчого вона зобов`язується надати автомобіль для проведення слідчих дій та зберігати транспортний засіб до прийняття рішення по кримінальному провадженню (а.с. 36 копія розписки).

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 09 березня 2017 року за клопотанням слідчого Довгинцівського ВП, поданого в межах кримінального провадження № 0000729 щодо накладення арешту, накладено арешт на автомобіль Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_4 , разом з ключем від замку живлення автомобіля, із забороною відчуження та із забороною права використання транспортного засобу до остаточного прийняття рішення по даному кримінальному провадженню, визначивши місцем зберігання Довгинцівське ВП (а.с. 81-84).

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року по справі № 211/659/16-ц, позов ОСОБА_1 задоволено. Витребувано в тому числі від ОСОБА_8 , як у добросовісного набувача, автомобіль марки Toyota Camry, 2008 року випуску, відновлено становище, яке існувало до порушення та визнано за позивачем право власності на спірний транспортний засіб (а.с. 41-46).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року, рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року по справі № 211/659/16-ц залишено без змін (а.с. 47-54 копія постанови).

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року по справі № 211/3563/17, стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 суму шкоди, пов`язаної з неповерненням майна та невиконання рішення суду, в розмірі 388 405,00 грн., та моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн (а.с. 55-61).

Відповідно до відомостей з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, щодо примусового виконання виконавчого листа № 211/3563/17, виданого 29.10.2018 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_8 суми коштів у розмірі 390 405,00 грн., державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області, 23.01.2019 винесена постанова про арешт майна боржника. За інформацією з ДФС України та Пенсійного Фонду України, інформацію щодо доходів боржника не знайдено. За ОСОБА_8 зареєстровано лише земельна ділянка 2794 в садівничому товаристві, вартість якої 18 868,00 грн. та 1/4 частини квартири, яка перебуває в іпотеці за іпотечним договором № 1715 від 03.08.2007, на яку накладено арешти Київським районним судом м. Одеси та слідчим Приморського РВ ГУ МВС. Земельну ділянку виставлено на електронні торги, які 27.08.2019 не відбулися (а.с. 66-68).

За інформацією Прокуратури Одеської області (а.с.76-78), слідчим відділом Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000729 від 24.03.2015 року, щодо незаконного заволодіння належним ОСОБА_1 автомобіль марки Toyota Camry за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 289 КК України. Крім того, слідчим відділом Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002745 від 12.10.2017 року щодо використання невстановленою особою підробленого документа під час зняття з реєстрації автомобіля марки Toyota Camry за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України. Постановою процесуального керівника від 23.03.2020 року, вищевказані кримінальні провадження об`єднано за № 0000729. Нагляд у формі процесуального керівництва здійснюється Роздільнянською місцевою прокуратурою. Крім того, СВ Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 04.01.2017 року, розпочатого на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу щодо незаконного передання автомобіля марки Toyota Camry особою, якій це майно було ввірено, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 388 КК України. Нагляд у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською місцевою прокуратурою № 1. Станом на 09.04.2020 досудове розслідування у кримінальних провадженнях триває.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2019 року, задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність ТУ ДБР у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Зобов`язано уповноважену посадову особу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, внести відомості за заявою ОСОБА_1 від 01 жовтня 2019 року про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 62-64, 65 ).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку щодо спрчинення органом досудового розслідування матеріальної шкоди ОСОБА_1 , завданої неналежним зберіганням речового доказу у кримінальній справі у вигляді вартості належного автомобіля.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення, в оскаржуваній частині, не відповідає.

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач посилалась на незаконність винесення постанови слідчого про зняття арешту з автомобіля та передачу його ОСОБА_8 .

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 22 ЦКУкраїни, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Обов`язок уповноваженої службової особи забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, визначений частиною четвертою статті 168 КПК України.

Порядком N 1104 визначені правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до пункту 27 Порядку N 1104 схоронність тимчасово вилученого майна до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно, забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку.

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного. обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За статтею 169 КПК України у разі скасування арешту тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2016 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 в рамках справи № 211/659/16-ц вилучено автомобіль марки Toyota Camry, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у ОСОБА_8 або іншої особи, яка користується автомобілем, з доставкою автомобіля до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на зберігання в Довгинцівське відділення поліції КВП ГУ НП в Дніпропетровській області, до вирішення спору в суді. Копію ухвали для виконання направлено до Довгинцівського відділення поліції КВП ГУ НП в Дніпропетровській області (а.с. 25-26 ).

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року, за заявою ОСОБА_8 скасовано арешт майна, а саме автомобіль марки Toyota Camry, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 на праві власності згідно довідки рахунку серії ААЕ № 370363 від 24.09.2015 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що накладений ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.11.2016 у кримінальному провадженню № 0000729. (а.с. 20-21 ).

22 квітня 2016 року ОСОБА_11 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_8 на підставі наданої нею довіреності від 01.04.2016 року , отримав від працівників поліції на відповідальне зберігання автомобіль марки Toyota Camry ВИ8448 (а.с. 22,23).

Відповідно до ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року, з огляду на те, що всі дії щодо речового доказу автомобіля марки «Тойота Камри» 2008 року, слідчим проведено та він не заперечував проти зняття арешту з вказаного автомобіля, його власник ОСОБА_8 не є підозрюваною, обвинуваченою, цивільним відповідачем, то на теперішній час немає жодних підстав для арешту автомобіля марки «Тойота Камри» 2008 року, що належить ОСОБА_8 на праві власності, згідно довідки рахунку серії ААЕ № 370363 від 24.09.2015 та відпала потреба в його подальшому арешті, у зв`язку з чим скасовано арешт майна, а саме автомобіля марки «Тойота Камри» 2008 року, що належить ОСОБА_8 на праві власності, згідно довідки рахунку серії ААЕ № 370363 від 24.09.2015 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, слідчий суддя дійшов до висновку, про знття арешту на автомобіль, повернення транспортного засобу відповідно до вимог ст. 169 КПК України особі у якої його було вилучено.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи арешт на автомобіль марки Toyota Camry, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , скасовано слідчим суддею 31 березня 2016 року. Право власності на даний автомобіль визнанно за ОСОБА_1 рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпрропетровської області від 3 лютого 2017 року.

Таким чином, на думку колегії суддів на момент передачі автомобіля представнику ОСОБА_8 - ОСОБА_11 на підставі ухвали слідчого судді від 31.03.2016 про скасування арешту, ОСОБА_1 не являлась власником даного транспортного засобу, і тому органами слідства даний транспортний засіб перерданий особі,яка на той час являлась його власником.

Згідно з пунктом 2 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду» при незаконному засудженні, незаконному повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконному взятті і триманні під вартою, незаконному проведенні в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконному відстороненню від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, громадянинові відшкодовуються (повертаються) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в дохід держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт.

Автомобіль, що був вилучений у ОСОБА_8 , не належав на праві власності ОСОБА_1 , а тому був переданий на той час його власнику ОСОБА_8 , у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність неправомірних дій ГУНП в Дніпропетровській області та підстав для відшкодування шкоди позивачу вартості автомобіля, за рахунок держави.

Отже, наведене спростовує доводи позивача про те, що саме внаслідок дій та бездіяльності органів досудового розслідування та прокуратури позивач понесла збитки у розмірі вартості автомобіля.

Також, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2018 року у справі № 211/3563/17 частково задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто на її користь з ОСОБА_8 шкоду, пов`язану з неповерненням майна та невиконанням рішення суду у розмірі 388405 гривень (вартості автомобілі) та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. (а.с. 55-61).

Зазначене рішення суду набрало законної сили та є чинним.

Даним рішенням встановлено, що саме ОСОБА_8 не виконано рішення суду щодо повернення автомобілю позивачу, який їй передано на зберігання, та саме діями ОСОБА_8 спричинено шкоду ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч. 4 ст. 84 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, висновки суду щодо незаконності дій та бездіяльності органу досудового розслідування, внаслідок яких ОСОБА_1 понесла збитки є помилковими.

Крім того задовольняючи вимоги про стягнення за рахунок коштів Державного бюджету України тієї ж суми вартості автомобілю, яку вже стягнуто судовим рішенням у справі № 211/3563/17, призведе до подвійного безпідставного стягнення матеріальної шкоди. Так, фактично матеріальну шкоду завдано позивачці внаслідок вчинення стосовно неї кримінального правопорушення, а саме заволодіння шляхом шахрайства належним їй транспортним засобом, а не органами досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тому відшкодування збитків це відновлення майнового стану особи за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. При цьому потерпіла особа має довести їх наявність та розмір.

Отже, на етапі встановлення факту заподіяння шкоди необхідно встановити наявність збитків, спосіб, у який позивач може відновити порушене право, а також як витрати він змушений для цього понести.

При цьому, судом першої інстанції залишено поза увагою, що виходячи з змісту положень ст. 22 ЦК України до збитків належать тільки такі витрати, які є обов`язковими та невідворотними. Між тим, позивач не позбавлена можливості отримати вартість належного їй автомобілю у розмірі 388 405 грн від ОСОБА_8 у ході виконавчого провадження з виконання рішення у справі №211/3563/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для стягнення вартості автомобілю, який вибув із володіння позивачці унаслідок шахрайських дій, вартість якого вже стягнуто на її користь, поклавши обов`язок відшкодування цієї ж суми матеріальної шкоди на Державу, тобто фактично двічі стягнувши на користь ОСОБА_1 вартість належного їй автомобілю.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Офіса Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Одеської обласної прокуратури підлягають задоволенню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора, Дніпропетровська обласна прокуратура, Одеська обласна прокуратура, Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головне управління Національної поліції в Одеській області, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Офіса Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Одеської обласної прокуратури,задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора, Дніпропетровська обласна прокуратура, Одеська обласна прокуратура, Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головне управління Національної поліції в Одеській області, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового розслідування відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: