Справа № 454/553/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

02 березня 2022 року суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. перевіривши виконання вимог ЦПК України по справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася в суд та просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , 2002р.н., який навчається на 3 курсі НУ «Львівська політехніка» та ОСОБА_4 , 2010р.н. у розмірі 1/3 його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1ст. 160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихстаттею 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 161 ЦПК України встановлено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; а також вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.п. 4, 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України ). У відповідності до ч.ч.2, 3 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З дослідженої заяви про видачу судового наказу та додатків до неї встановлено, що заявником не зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а також не долучено додатків, якими вона обгрунтовує обставини (свідоцтво про народження, довідка про склад сім`ї, довідка ЄДДР) та копій додатків для боржника.

Крім цього, заявниця просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на повнолітнього сина, ОСОБА_5 , 2002 року народження, який навчається на 3 курсі НУ «Львівська політехніка», а отже щодо нього не може бути видано наказ про стягнення аліментів, оскільки це суперечить положенням діючого законодавства.

При цьому стаття 183 СК України знаходиться у главі 15 СК України , статтею 180 якої визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 198 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавець встановлює обов`язок батька/матері утримувати дитину до досягнення нею повноліття незалежно від наявності у них матеріальної можливості надавати таку допомогу. Після досягнення дитиною повноліття - лише якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Обов`язок по утриманню повнолітніх дочки або сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов`язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов`язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України .

Таким чином приходжу до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу.

Разом з цим, роз`яснюю, що у відповідності до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 (зокрема, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу ) частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст.161, 163, 165 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина