Справа № 308/1948/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Лупак В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа: приватний нотаріус Борисова О.С. про встановлення факту належності документів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, заінтересована особа: приватний нотаріус Борисова О.С. із заявою про встановлення факту належності документів.

Заява мотивована тим, що 18.09.2018 тітка заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Романко Л.І., який зареєстровано того ж дня у реєстрі нотаріальних дій під № 336 та внесено до спадкового реєстру під № 63008555, згідно з яким заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну їй на праві приватної власності Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, після чого відкрилась спадщина на належне їй майно. 25.10.2021 ОСОБА_1 подано заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Борисової Олени Станіславівни. Однак, як виявилось при перевірці тексту заповіту від 18.09.2018 року, при написанні прізвища заявника допущено помилку, а саме зазначено: «заповідаю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », замість « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до листа приватного нотаріуса Борисової О.С. від 18.01.2022 за № 3/01-16, у зв`язку з розбіжностями у прізвищі спадкоємця за заповітом, рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Оскільки вказані розбіжності створюють для ОСОБА_1 перешкоди в реалізації його права на спадкування, а виправити вищевказану помилку у позасудовому порядку неможливо, то заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2022 року заяву прийнято до розгляду, відкрито по ній провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.03.2022.

Заявник в судове засідання з`явився, просив суд задоволити заявлені вимоги, розглянути справу без його участі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши обставини справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являлась власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , що стверджується інформаційною довідкою № 296657312 від 27.01.2022, що наявна в матеріалах справи.

18.09.2018 ОСОБА_2 вчинила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Романко Л.І., який зареєстровано у реєстрі нотаріальних дій під № 336 та внесено до спадкового реєстру під № 63008555. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії вказаного заповіту, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну їй на праві приватної власності Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, після чого відкрилася спадщина на належне їй майно. 25.10.2021 ОСОБА_1 подано заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Борисової Олени Станіславівни.

В судовому засіданні, при перевірці тексту заповіту від 18.09.2018 року, виявлено допущену при написанні прізвища спадкоємця помилку, а саме зазначено: «заповідаю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », замість « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно листа приватного нотаріуса Борисової О.С. № 3/01-16 від 18.01.2022, оригінал якого наявний в матеріалах справи, у зв`язку із виявленими розбіжностями в прізвищі спадкоємця за заповітом (ім`я, по-батькові, число, місяць та рік народження - співпадають), заявнику рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Оскільки ніхто не має права внести зміни до заповіту, то задля уникнення порушення спадкових прав ОСОБА_1 , останній і звернувся до суду із даною заявою, в підтвердження якої надав наступні доводи, підтверджені судом в ході судового розгляду.

Згідно наявної в матеріалах справи копіїсвідоцтва про народження НОМЕР_1 від 11.09.1971 року, прізвище, ім`я та по-батькові - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається із копії паспорту заявника серії НОМЕР_2 , що виданий 31 березня 2006 року Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області, також зазначені прізвище, ім`я та по-батькові: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 09.02.1999 року свідчить про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

Відповідно дост. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Часом відкриття спадщини є день смерті особи,визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту.

Таким чином, встановлення факту належності ОСОБА_1 заповіту від 18.09.2018 дійсно має для останнього юридичне значення, а тому суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 80, 81, 89, 263-265, 268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа: приватний нотаріус Борисова О.С., про встановлення факту належності документів, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , що виданий 31.03.2006 року Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП НОМЕР_3 - заповіту від 18.09.2018, зареєстрованого у реєстрі за № 336 та внесеного до спадкового реєстру під № 63008555.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: приватний нотаріус Борисова О.С., 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Фединця, 32/6.

Повне рішення виготовлено 14.03.2022 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда