Справа № 216/1286/18
Провадження 6/216/32/22
УХВАЛА

іменем України

14 лютого 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кацюби В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з залі суду №4, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданої заяви було зазначено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.10.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором №3636-044/07Р від 10.10.2007, станом на 22.12.2017 у сумі 20265 доларів США 85 центів США, яка складається з суми кредиту 15476 доларів США 17 центів США, суми відсотків 4789 доларів США 68 центів США, а також стягнуто судові витрати в розмірі 20336,63 грн. ОСОБА_1 звернувся до АТ «Правекс Банк» із заявою про проведення реструктуризації боргу за кредитним договором №3636-044/07Р від 10.10.2007. Відповідно до листа від 06.01.2022 вих. №191/11-04-1БТ Банком було здійснено реструктуризацію заборгованості за кредитним договором. 07.02.2022 здійснено оплату відповідно до умов реструктуризації у розмірі 5294,48 грн. Боржник, звертаючись до суду з даною заявою, посилався на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 15.05.2019 у справі №511/219/18, згідно з якою за змістом ч. 4 ст. 273 ЦПК України особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, вправі пред`явити новий позов, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. Боржник вважає, що його право в даному випадку може бути захищене як у передбачений ч. 4 ст. 273 ЦПК України, так і передбачений ч. 2 ст. 432 ЦПК України, оскільки, на його думку, застосування таких норм у цій справі має ідентичні юридичні наслідки. За таких обставин, боржник просить суд: визнати виконавчі листи у справі №216/1286/18 такими, що не підлягають виконанню.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.10.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором №3636-044/07Р від 10.10.2007, станом на 22.12.2017 у сумі 20265 доларів США 85 центів США, яка складається з суми кредиту 15476 доларів США 17 центів США, суми відсотків 4789 доларів США 68 центів США, а також стягнуто судові витрати в розмірі 20336,63 грн.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Доводи боржника про те, що виконавчий документ не підлягає виконанню, оскільки відповідно до договору реструктуризації змінилися умови стягнення періодичних платежів та їх розмір, відхиляються судом з огляду на наступне.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: 1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, може застосовуватися лише у тих випадках, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не має, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 39 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 260, 353, 432 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.О. Кузнецов