№ 336/8768/21
провадження № 2/336/1300/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

22 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Павловцева В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача - ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

28.10.2021 р. представник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що позивачу на праві приватної власності належить трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 . У вищезазначеній квартирі зареєстровані донька позивача - ОСОБА_4 та колишній зять - ОСОБА_3 .

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано 19.09.2009 р. та розірвано 20.06.2020 р.

Ще до розірвання шлюбу ОСОБА_3 зібрав всі свої речі та покинув квартиру, в якій є зареєстрованим.

Відповідно до довідки № 27 від 27.09.2021 р., у квартирі зареєстрований, але з 16.03.2020 р. не проживає ОСОБА_3 .

На цей час донька позивача - ОСОБА_4 уклала новий шлюб, вона мешкає разом з матір`ю та своїм чоловіком - ОСОБА_7 .

Місце перебування відповідача позивачу не відомо, а його реєстрація в житлі порушує права позивача, як власника.

За позовом представник позивача, посилаючись на ст.ст.16, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 та стягнути судові витрати.

Ухвалою від 10.11.2020 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 18.01.2022 р.

18.01.2022 р. розгляд справи відкладено на 22.02.2022 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача.

Представник позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та за відсутності позивача, позов підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, віззиву на позов не подавав.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові документи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 22.07.2020 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10).

У вказаній квартирі, окрім власника, зареєстровані її донька - ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 (а.с.16), колишній чоловік ОСОБА_4 , який в квартирі не мешкає з 16.03.2020 р., про що надано копію акту на підтвердження факту непроживання від 27.09.2021 р. (а.с.17).

Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

З огляду на надані позивачем докази в обгрунтування позовних вимог, враховуючи, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на положеннях діючого законодавства, суд постановляє рішення про його задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя