Справа №2-82/12
Провадження №4-с/718/5/22
У Х В А Л А

Іменем України

24.02.2022 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Скорейка В.В.,

за участю секретарів судового засідання Гайдей А.М., Безушко М.Д.

представника скаржника адвокатки Котович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіцмань справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, в порядку ст. 447 ЦПК України, особа, дія (бездіяльність) якої оскаржується: Департамент Державної виконавчої служби Відділ примусового виконання рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на дії державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби України відділу примусового виконання рішень Бойко О.М., в порядку ст. 447 ЦПК України, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України знаходилось на виконанні рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31.01.2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 (скаржник) та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» 13 499 862 гривень 68 копійок основного боргу, 1799 гривень судових витрат та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Зазначає, що в межах зазначеного виконавчого провадження головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойко О.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-82/2012 від 02.07.2012 року, винесено постанову від 16.04.2014 року № 33673954, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого належного боржнику майна.

Вказує, що 17.04.2014 року за постановою № 33673954 від 16.04.2014 року державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гребенюк О.І. здійснено запис про державну реєстрацію обтяжень до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер запису про обтяження: 5387454.

17.11.2016 року на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитним договором та права вимоги за Договорами забезпечення № 17/11/2016/КБ/1 від 17.11.2016 року, Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитним договором та права вимоги за Договорами забезпечення № 17/11/2016/КБ/2 від 17.11.2016 року, Договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором та Договорами застави від 17.11.2016 року, замінено кредитора на ТОВ «Фінансова компанія Фактор Плюс».

Крім цього зазначає, що 17 листопада 2016 року кредитор ТОВ «Фінансова компанія Фактор Плюс» відступило право вимоги за вище вказаними Кредитними договорами на користь нового кредитора ОСОБА_3 , уклавши відповідний договір №17/11-16/2.

Новим Кредитором ОСОБА_3 було проведено звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі на його ім`я права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», на нерухоме майно, нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : адміністративно-виробнича будівля літ. А, загальною площею 2353,3 кв.м., будівля складу літ. Ж, загальною площею 169,4 кв.м., будівля прохідної літ. Д, загальною площею 26,6 кв.м.

Крім цього вказує на те, що право власності на ім`я ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 серпня 2017 року, номер запису про право власності 21968650, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, отже, рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31.01.2012 року було виконано в повному обсязі в серпні 2017 року.

Також посилається на те, що в травні 2021 року вона мала намір розпорядитись належним їй об`єктом нерухомого майна, однак, виявилось, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , міститься запис про обтяження № 5387454, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України № 33673954 від 16.04.2014 року.

Листом № 3513/М-41042/20.1 від12.01.2022 року на запит адвоката Департамент Державної виконавчої служби повідомив, що 26.12.2017 року, державним виконавцем винесено постанову № 33673954 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.1. ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», за письмовою заявою стягувача з примусового виконання виконавчого листа № 2-82/2012, виданого 02.07.2012 року Кіцманським районним судом Чернівецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» 14 657 398,31 грн. основного боргу, 1700,00 грн. Судових витрат та 120,00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Крім цього скаржник зазначає, що 24.12.2021 року вона повторно звернулася до Департаменту Державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з усього належного їй рухомого та нерухомого майна, який був накладений головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойком О.М. на підставі постанови від 16.04.2014 року ВП № 33673954.

03.02.2022р. представником скаржника адвокаткою Котович Ю.В. отримано відповідь з ДВС, якою у задоволенні звернення скаржника від 24.12.2021р. про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для його зняття.

У зв`язку із чим 09.02.2022р. ОСОБА_1 до Кіцманського районного суду Чернівецької області подано зазначену скаргу.

Крім цього вказує на те, що наведені вище обставини свідчать про наявність у неї поважних причин пропуску строку на подання скарги на дії державного виконавця та про необхідність поновлення такого строку

Враховуючи наведене, просила скаргу задовольнити, поновити строк на оскарження дій заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції Озадовського Р.Ю., які полягають у відмові у знятті арешту з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , визнати неправомірними дії заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції Озадовського Р.Ю., які полягають у відмові у знятті арешту з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , зобов`язати уповноваженого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України зняти арешт з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , накладений постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойко О.М. від 16.04.2014 року у виконавчому провадженні № 33673954.

Представник скаржника адвокатка Котович Ю.В., в судовому засіданні підтримала вимоги скарги, просила їх задовольнити.

Представник Департаменту ДВС Відділу примусового виконання рішень в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений завчасно.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, суд доходить наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойко О.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-82/2012 від 02.07.2012 року, винесено постанову від 16.04.2014 року № 33673954, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , та заборонено здійснювати відчуження будь-якого належного боржнику майна.

Згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 234408930 від 27.11.2020 року все нерухоме майно ОСОБА_1 обтяжено арештом.

Листом № 3513/М-41042/20.1 від 12.01.2022 року на запит адвоката Департамент Державної виконавчої служби повідомив, що 26.12.2017 року, державним виконавцем винесено постанову № 33673954 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.1. ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», за письмовою заявою стягувача з примусового виконання виконавчого листа № 2-82/2012, виданого 02.07.2012 року Кіцманським районним судом Чернівецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» 14 657 398,31 грн. основного боргу, 1700,00 грн. судових витрат та 120,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ч 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Оскаржувана постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.04.2014 року, винесена головним державним виконавцем Бойком О.М. з метою забезпечення виконання виконавчого листа № 2-82/2012 від 02.07.2021р., виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» 14 657 398,31 грн. основного боргу, 1700,00 грн. судових витрат та 120,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, а також 1465921,83 грн. виконавчого збору на загальну суму заборгованості (суму звернення стягнення) у виконавчому провадженні 16125140, 14 грн..

Новим Кредитором ОСОБА_3 було проведено звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі на його ім`я права власності на предмет іпотеки, в рахунок виконання основного зобов`язання, у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», на нерухоме майно, нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : адміністративно-виробнича будівля літ. А, загальною площею 2353,3 кв.м., будівля складу літ. Ж, загальною площею 169,4 кв.м., будівля прохідної літ. Д, загальною площею 26,6 кв.м., що підтверджується заявою ОСОБА_3 від 05.09.2019 року ННН № 935725.

У зв`язку із цим державним виконавцем винесено постанову № 33673954 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.1. ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», за письмовою заявою стягувача з примусового виконання виконавчого листа № 2-82/2012, виданого 02.07.2012 року Кіцманським районним судом Чернівецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» 14 657 398,31 грн. основного боргу, 1700,00 грн. судових витрат та 120,00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Проте, невиконаною залишилася сума виконавчого збору у розмірі 1 465 921,83 грн., яка входила у суму звернення стягнення, на забезпечення виконання якого в тому числі і виносилася оскаржувана постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.04.2014 року.

Частиною 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України № 1404, на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина 1 статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Аналіз наведених норм Закону «Про виконавче провадження» №1404-VIII дає можливість зробити висновок про те, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документу стягувача, виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача.

При стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII, без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання виконавчого напису.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 № 14 роз`яснено, що відповідно до статей 45, 46 Закону № 606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 року у справі № 910/1587/13.

Крім того, виходячи з наведених норм, виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження в порядку ст. 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно ст. 37 Закону.

26.12.2017 року, державним виконавцем винесено постанову № 33673954 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.1. ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», за письмовою заявою стягувача з примусового виконання виконавчого листа № 2-82/2012, виданого 02.07.2012 року Кіцманським районним судом Чернівецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» 14 657 398,31 грн. основного боргу, 1700,00 грн. судовихвитрат та 120,00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статі 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з пунктом 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Згідно з частиною 1, 2 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Автоматизованою системою виконавчого провадження, зокрема, забезпечується: надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження; виготовлення документів виконавчого провадження; централізоване зберігання документів виконавчого провадження.

В ході розгляду скарги судом встановлено, що 26.12.2017 року, державним виконавцем винесено постанову № 33673954 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.1. ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», за письмовою заявою стягувача з примусового виконання виконавчого листа № 2-82/2012, виданого 02.07.2012 року Кіцманським районним судом Чернівецької області, але державним виконавцем не надано суду інформації про винесення постанови про стягнення виконавчого збору із скаржниці та суми такого збору. Таку постанову також не додано до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже державним виконавцем не було доведено прийняття та існування постанови про стягнення з скаржниці виконавчого збору, їх сум та розмірів, що є підставою для висновку суду вважати відсутнім у боржника існування грошового зобов`язання зі сплати виконавчого збору. Як наслідок ненадання достатніх доказів прийняття державним виконавцем постанов про стягнення виконавчого збору робить безпідставним подальше існування такого заходу стягнення на майно боржника як арешт. Тому суд дійшов висновку про безпідставність подальшого забезпечення примусового виконання рішення суду та необхідність скасування накладеного державним виконавцем арешту з майна боржника та визнання неправомірною відмови заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції Озадовського Р.Ю., у знятті арешту з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , та наявність підстав для зобов`язання уповноваженого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України зняти арешт з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , накладеного постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойко О.М. від 16.04.2014 року у виконавчому провадженні № 33673954.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Суд вважає причину пропуску строку на подання скарги, вказану представником скаржника, поважною, скільки відповідь представником скаржника на заяву про заняття арешту з її майна, отримано лише 03.02.2022р.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-450 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, в порядку ст. 447 ЦПК України, особа, дія (бездіяльність) якої оскаржується: Департамент Державної виконавчої служби Відділ примусового виконання рішень задовольнити.

Поновити строк на оскарження дій заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.Ю., які полягають у відмові у знятті арешту з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_4 .

Визнати неправомірними дії заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.Ю., які полягають у відмові у знятті арешту з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 .

Зобов`язати уповноваженого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешту з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , накладеного постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойко О.М. від 16.04.2014 року у виконавчому провадженні № 33673954.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 25.02.2022р.

Суддя Кіцманського

районного суду Василь Скорейко