Справа № 364/6/22
Провадження № 2/364/54/22
28.02.2022 року, Володарський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Моргун Г. Л.,
участі секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, справу за позовом
Акціонерного товариства «Акцент - Банк» ( АТ «А-Банк»)
представник позивача : Шкапенко Олександр Віталійович
( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: НОМЕР_3 )
про стягнення заборгованості,
12.01.2022 року судом відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження по справі без виклику сторін на 11.02.2022 року.
27.01.2022 року позивач на виконання ухвали суду про відкриття провадження надав оригінал анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.
Суд вживав відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повідомлень рекомендованим листом, однак конверти із поштовими відправленнями повернулись на адресу суду з відміткою пошти « адресат відсутній за вказаною адресою ». У порядку передбаченому ч.11 ст.128, ч.10 ст.187 ЦПК України розміщено відповідне оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України ( а.с. 46).
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, про що зазначено у позовній заяві (а.с. 3).
Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, за відсутності відзиву відповідача, оглянувши оригінал анкети заяви наданої позивачем ( копія якої міститься в матеріалах справи а.с. 7), дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.
Матеріали справи вказують, що акціонерне товариство "Акцент-Банк" - АТ "А-Банк" є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - ПАТ "Акцент-Банк".
22.08.2019 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернулася до ПАТ «Акцент-Банк» де підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Відповідачці було відкрито картковий рахунок та вона отримала платіжну картку ( а.с. 41).
- 7360,74 грн - заборгованість за кредитом;
- 5823,12 грн - заборгованість по відсоткам ;
- 350,00 грн - штрафи.
Наразі суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані стороною позивача. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань.
Так, частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Обґрунтовуючи позовні вимоги АТ «А-Банк» вказує на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету, а умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовував вимоги тим, що ПАТ «Акцент- Банк» та відповідач уклали кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
На підтвердження умов договору банк позивач надав суду копію анкети-заяви ( оригінал оглянуто судом), паспорт споживчого кредиту програмою «Кредитна картка», тарифи по картці «Зелена», розрахунок заборгованості ( а.с. 5-16). Однак, зазначені документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування. Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію та не містить даних про умови кредитування, решта наданих позивачем письмових документів не містять підпису відповідачки, тобто відсутнє її погодження (згода).
03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову у справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів та неустойки за договором кредиту.
В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Отже, з урахуванням зазначеної вище позиції Великої Палати Верховного Суду позивач має право лише на повернення сум фактично отриманих коштів позичальником.
Одночасно суд враховує подану позивачем довідку за лімітами ( а.с.39) та довідку про відкриття карткового рахунку та отримання платіжної картки, як підтвердження того факу, що все таки відповідачка отримувала кошти від А-Банку ( а.с. 41).
За наведених обставин відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою, ПАТ «Акцент Банк» дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Сам по собі факт користування відповідачкою грошовими коштами не дає підстав вважати, що з нею погоджені розмір відсотків, пені та штрафів, порядок та підстави їх нарахування. З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7360,74 гривень.
Підсумовуючи вищевикладене та встановлені судом обставини, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, АТ «А-Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року, а відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом .
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» суми заборгованості в розмірі 7360,74 грн.
Вимоги позивача, щодо стягнення 5823,12 гривень заборгованості по відсоткам та 350,00 гривень штрафу не підлягає задоволенню.
Ст. 141 ЦПК України зазначає, що у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок сплати судових витрат судовий збір у розмірі 1234,88 грн з розрахунку, що вимоги позивача задоволено на 54,4 відсотки від заявлених.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Г. Л. Моргун