Справа № 569/43/22
У Х В А Л А

02 березня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.

розглянувши заяву представника позивача адвоката Сокаля Івана Михайловича про відвід судді Рівненського міського суду Бучко Т.М. від розгляду повторної заяви про забезпечення доказів та заяви про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

4 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне підприємство «Колорит-Земсервіс» в особі директора Ситого Олександра Івановича, державний реєстратор Великоомелянської сільської ради Насанович Наталія Анатоліївна, Друга рівненська державна нотаріальна контора в особі нотаріуса Костюкової Оксани Олексіївни, про визнання права власності на земельну ділянку.

Одночасно позивач звернулася в суд із заявою про забезпечення доказів та заявою про забезпечення позову.

Ухвалою від 11 січня 2022 року суд повернув позивачеві заяву про забезпечення позову на підставі ч.9 ст.153 ЦПК України.

Ухвалою від 11 січня 2022 року суд повернув позивачеві заяву про забезпечення доказів на підставі ч.4 ст.117 ЦПК України.

Ухвалою від 2 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

21 лютого 2022 року представник позивача адвокат Сокаль І.М. подав до суду повторні заяви про забезпечення доказів та про забезпечення позову.

Керуючись ч.1 ст.118 ЦПК України та ч.4 ст.153 ЦПК України суд призначив розгляд заяви про забезпечення доказів та заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з викликом сторін на 2 березня 2022 року.

2 березня 2022 року суд отримав заяву представника позивача адвоката Сокаля І.М. про відвід судді Рівненського міського суду Бучко Т.М. від розгляду повторної заяви про забезпечення доказів та про забезпечення позову.

Заяву мотивує тим, що Рівненський міський суд під головуванням судді Бучко Т.М. 11 січня 2021 року повернув заяву без задоволення, чим позбавив права позивача здобути докази, на підставі яких позбавили в незаконний спосіб права власності на земельну ділянку, яка мала перейти до неї у спадщину від покійного чоловіка. Суддя Бучко Т.М. свідомо не врахувала обставин, що відповідачі в незаконний спосіб привласнили земельну ділянку, в незаконний спосіб зареєстрували земельну ділянку. Суддя, не витребовуючи докази взагалі, не має на меті розглядати даний позов, так як інших доказів в позовній заяві ОСОБА_1 немає, вони знаходяться в матеріалах реєстраційної справи. Приймаючи передчасне рішення про повернення заяви про забезпечення доказів, суддя стала на сторону мародерів відповідачів, затягує розгляд справи, дає можливість знищити докази, уникнути цивільної та кримінальної відповідальності, продати декілька раз земельну ділянку, отримати незаконний прибуток в особливо великих розмірах, нанести матеріальну шкоду позивачу. 2 березня 2022 року за повторно поданими заявами призначено розгляд про витребування доказів та забезпечення позову. Ігноруючи вимоги ч.2 ст.37 ЦПК України дані заяви прийняла до розгляду суддя Бучко Т.М. Позивач отримує інформацію від знайомих її людей, що відповідачі вчинили підкуп судді Бучко Т.М . Тобто позивач, враховуючи дану обстановку та неправосудні попередні рішення судді Бучко Т.М., не має довіри до Рівненського міського суду в особі судді Бучко Т.М. Просить відвести суддю Рівненського міського суду Бучко Т.М. від розгляду повторної заяви про витребування доказів та повторної заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 по справі № 569/43/22.

Відповідно до положень ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (абз.2 ч.3 ст.40 ЦПК України).

Частиною першою статті 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.37 ЦПК України суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

За положеннями ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.14 ЦПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим кодексом (автоматизований розподіл справ).

Згідно з п.2.3.2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26 листопада 2010 року, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ; розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; визначення складу суду з метою заміни судді (суддів); повторного автоматизованого розподілу судових справ. Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Відповідно до п.2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються, зокрема заяви про забезпечення позову, доказів.

Як встановлено зі змісту заяви представника позивача про відвід судді, позивач не має довіри до Рівненського міського суду в особі судді Бучко Т.М., оскільки суддя вже раз винесла по заявах про забезпечення позову та забезпечення доказів неправосудні рішення, знову взялася повторно розглядати справи та стала на сторону мародерів.

Беручи до уваги, що позивач фактично не погоджується з постановленими судом ухвалами про повернення заяви про забезпечення доказів та заяви про забезпечення позову, тобто процесуальними рішеннями судді, суддя Бучко Т.М. не брала участі у врегулюванні спору у справі за участю судді, оскільки таке врегулювання у справі не проводилося, твердження, що суддя стала на сторону мародерів (відповідачів), є лише припущенням сторони позивача, висновок про законність чи незаконність набуття відповідачами права власності на земельну ділянку суд може зробити лише в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення у справі, повторні заяви про забезпечення доказів та забезпечення позову передані головуючому судді відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому підстави для задоволення заяви представника позивача відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.36-40, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача адвоката Сокаля Івана Михайловича про відвід судді Рівненського міського суду Бучко Т.М. від розгляду повторної заяви про забезпечення доказів та заяви про забезпечення позову,

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя