Провадження № 2/344/763/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Герлан Н.В.,

позивача та її представника ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що 27/04/2004 сторони зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі народилась донька ОСОБА_5 , яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач працює неофіційно, його дохід становить 20000 гривень щомісячно. Дитина сторін відвідує репетиторів. Тому позивач просила присудити стягнення з відповідача 4000 гривень аліментів щомісячно.

В судовому засіданні позивачка надала перед судом пояснення про те, що з 2019 року сторони не проживають разом і відповідач не надавав грошових коштів на утримання дитини. 19/02/2019 у відповідача була травма у виді перелому ноги, оскільки він перебував в стані сильного сп?яніння, відповідач каже позивачу, що перебуває дома, але в дійсності він перебуває в Одеській області на заробітках різноробочим в складі бригади з членами його родини, отримує 5000 гривень офіційно і решта грошових коштів неофіційно в конверті щомісячно і сумарно на суму 20000 гривень; відповідач ніколи не був офіційно працевлаштований умисно за його відповідним бажанням і завжди заперечував необхідність офіційного працевлаштування, поки сторони проживали разом; позивач проживає з донькою у своїх батьків в сільській місцевості і зайнята організацією навчання дитини, яка відвідує репетиторів для підготовки до здачі ЗНО; репетитори надають послуги з навчання дитини, але не видають квитанції про оплату їх послуг, касових апаратів не мають, а тому доказів оплати немає, однак позивач може пред?явити інформацію про результати успішності дитини, що відображатиме вартість витрачених на зазначену освіту грошових коштів; витрати на дитину також складає вартість поїздок до репетиторів, а іноді позивачка супроводжує дитину в транспорті по п?ятницях; витрати на їдальню складають 40-50 гривень в місяць; у позивача більше 5000 гривень витрат на дитину щомісячно; довести неофіційність доходів відповідача позивач не може; в розмові відповідач повідомив позивачку, що має офіційний дохід 5000 гривень, а решту отримує неофіційно в розмірі, що більше доходу позивачки; дохід позивачки 15000 гривень щомісячно; відповідач сам не прибуває для спілкування з дитиною; в період зимових свят не прибув до дитини, але святкував з друзями в м. Івано-Франківськ.

В судовому засіданні адвокат позивача надав перед судом пояснення про те, що позиція представника відповідача, на його думку, є дивною, оскільки відповідач може і більше 4000 гривень надати на навчання дитини, а у разі успішного вступу на державну форму навчання відповідач буде звільнений від необхідності сплачувати свою частку за навчання дитини у ВУЗі, в порівнянні з формою навчання за контрактом; чеків репетитори не видають; 4000 гривень це мінімум аліментів; травма відповідача була у формі перелому ноги, яка вже вилікована, а спричинена його станом сп?яніння; відповідач сам може відкрити рахунок на ім?я дитини і сплачувати на нього аліменти.

В судовому засіданні адвокат відповідача надала пояснення про те, що визнає позов в сумі 1300 гривень аліментів; відповідач проходить реабілітацію і не може постійно працювати; працює різноробочим в Одеській області і має дохід 5000 гривень; відповідач просив відкрити рахунок, щоб сплачувати аліменти на нього; відповідач працює неофіційно; дитину налаштували проти відповідача.

Судом встановлено наступні обставини.

Обставини народження сторонами дитини сторони не оспорювали. Представник відповідача надала перед судом пояснення про те, що визнає позов на суму 1300 гривень.

В ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В п. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так само в п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином аліменти в розмірі 2500 гривень можуть забезпечити потреби дитини, про які позивач надала пояснення перед судом. Позивач не надала суду жодного доказу наявності витрат. При цьому позивач надала перед судом пояснення про те, що її витрати на утримання дитини складають 5000 гривень щомісячно. Отже за умови витрат позивача на утримання дитини в розмірі 5000 гривень щомісячно відповідачем може бути компенсовано половину цих витрат, що можуть скласти не більше 2500 гривень. Відповідно до зазначеного саме позивач надала перед судом пояснення про те, що розмір аліментів не може бути визначено більше 2500 гривень. Так, в судовому засіданні позивачка надала пояснення перед судом про те, що витрати на дитину складають від 4000 до 5000 гривень щомісячно. При цьому представник відповідача надала перед судом пояснення про те, що нею визнається позов за критерієм щомісячного платежу, а не за змістом фактичних обставин спору, які вказані в позові і, про які надано пояснення перед судом позивачем та її представником. Отже представником відповідача фактичні обставини спору не заперечено, а частину з них підтверджено. Так само представником відповідача надано пояснення про підтвердження пояснень позивача про те, що відповідач в дійсності за своїм вибором працює неофіційно в Одеській області і має доходи на своє утримання і на проживання за місцем роботи, має можливість здійснювати витрати на його реабілітацію. Бажання відповідача працювати неофіційно не звільняє його від обов?язку утримувати дитину.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково;

стягувати з ОСОБА_4 1976 року народження РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 1981 року народження на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно аліменти в сумі 2500 гривень;

аліменти стягувати з 14/09/2021 і до досягнення дитиною повноліття;

допустити негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів;

стягнути з ОСОБА_4 1976 року народження РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави 908 гривень судового збору;

в іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову просити про зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Головуючий суддя Бородовський С.О.