Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участю секретаря судових засідань Івашко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 25100грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2017 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Дитина має ряд захворювань, що також потребує додаткових витрат. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, хоча має стабільний дохід, інших дітей чи утриманців немає.

У попередньому судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у сумі 6000грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що не зважаючи на те, що шлюб з позивачкою було розірвано, відносин з сином та його матеріальної підтримки він не припиняв в жодний спосіб. Крім того, він і до того щомісячно перераховував на рахунок позивачки аліменти на утримання сина з розрахунку 3000,00 грн. щомісячно, грошові кошти на придбання цінних речей, витрат на гуртки та додаткове навчання, а також витрати на лікування сина. Також коли мав можливість спілкуватись з сином, самостійно як батько придбавав необхідні речі та інше для потреб сина, у підтвердження чого подав копію банківської виписки за 2020-2021 роки.

Зазначає, що в поточному році з невідомих причин позивачка почала створювати різного роду перешкоди у спілкуванні з сином, в першу чергу позбавила його можливості спілкування з ним. Тому він змушений був звернутись до органу опіки І піклування Ужгородської міської ради із заявою, якою для забезпечення підтримання з сином регулярних особистих стосунків і прямих контактів, просив визначити його участь у вихованні дитини.

Стягнення аліментів у сумі 25100,00грн. є неможливою, а довідка податкового органу про обсяг задекларованих коштів відповідачем як фізичною особою підприємцем за І-ІІ квартал 2021 року на рівні 990048,87 грн. не свідчить, що це є заробітком (чистим доходом), оскільки в цієї суми виручки здійснюється сплата податків та зборів, витрат на оренду приміщень, витрат на придбання матеріалів та оплати робіт, в яких є потреба в провадженні господарської діяльності та покриття інших витрат господарської діяльності.

У відповіді на відзив позивачка зазначає, що розмір аліментів, який готовий сплачувати відповідач, а саме, 2618грн., не відповідає інтересам дитини, є мізерним та не забезпечуватиме навіть мінімальних потреб.

У попередньому судовому засіданні представник позивача просила задовольнити уточнені позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідач є працездатним, фінансово забезпеченим, а відтак має можливість сплачувати аліменти у визначеній нею сумі.

Представник відповідача просив задоволити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 3000грн., а в іншій частині вимог у задоволенні позову відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у дане судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2017 розірвано шлюб зареєстрований 15.04.2014 за актовим записом №114 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області між ОСОБА_1 (позивачкою) та ОСОБА_2 (відповідачем), визначено місце проживання неповнолітнього сина колишнього подружжя - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ) разом з матір`ю, позивачкою у даній справі.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 27.10.2021 «Про визначення способу участі у вихованні дітей» встановлено порядок побачення відповідача з його малолітнім сином ОСОБА_3 .

На даний час дитина проживає з матір`ю, що не заперечується сторонами.

Згідно виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія ААБ №974510 відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем. Здійснює діяльність з охорони здоров`я, здавання в найм нерухомості (свідоцтво про сплату єдиного податку серія Д №609710).

Як установлено з довідки ГУ ДПС у Закарпатській області №10597/6/07-16-50-03 від 12.08.2021 дохід ОСОБА_2 як платника єдиного податку фізичної особи, становить за І-ІІ квартали 990048,87грн.

Згідно банківських виписок Приватбанку за 2020-2021 рік відповідач добровільно перераховує кошти позивачці на утримання дитини.

На утриманні відповідача перебуває батько ОСОБА_4 , 1947 року народження та мати ОСОБА_5 , 1950 року народження (довідка виконкому Холмківської сільської ради №157 від 17.01.2002.

Як вбачається з виписки №12 із медичної картки амбулаторної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 , 1947 року народження, останній має хронічне захворювання.

Також судом встановлено, що на утриманні відповідача знаходиться його мати, ОСОБА_6 , пенсіонерка, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 .

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, наявність утриманців. Разом з тим вказані обставини не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти.

Положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи обставини передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 4500 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язку обох батьків її утримувати та відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 908,00 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст.180-184, 191 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4 500 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2021 до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02.03.2022.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник