Справа № 353/105/22
Провадження № 2/353/90/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,6100 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у відповідності із Державним актом на право приватної власності на землю серії ІФ № 012304 від 10.12.2001 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка в свою чергу успадкувала дану земельну ділянку після смерті чоловіка ОСОБА_5 . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що покійна мати ОСОБА_4 не набула права власності на спадкову земельну ділянку, шляхом державної реєстрації прав на таке майно, в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. Окрім цього, позивачка просила суд витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області копію спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . У разі визнання відповідачами позову, просила повернути їй 50 % сплаченого нею судового збору.

08.02.2022 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ними відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою суду витребувано копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явились, однак до суду подали письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають, не заперечують проти його задоволення та просили розгляд справи провести без їх участі.

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 012304 від 10.12.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 59, виданого на підставі рішення Королівської сільської Ради народних депутатів № 24 від 05.07.2001 року, належало право приватної власності на земельну ділянку площею 0,6100 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Забичіна гора», с. Королівка Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження ОСОБА_5 з 26.11.1967 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с. 24). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (батько позивачки) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (мати позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя ОСОБА_4 (мати позивачки) посвідчила на ім`я доньки ОСОБА_1 (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 16.08.2012 року (а.с. 10, 11).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_4 (мати позивачки) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 (батько позивачки), оскільки постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини, вела з ним спільне господарство, що підтверджується довідкою Королівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 45/02-24 (а.с. 78). 29.02.2008 року ОСОБА_4 (мати позивачки) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 (батько позивачки), успадкувавши спірну земельну ділянку (а.с. 15).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 293/2008 від 29.02.2008 року, заведеною Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_5 (батько позивачки) (а.с. 74-82), з якої вбачається, що ОСОБА_4 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 (батько позивачки), яка бажала прийняти та прийняла спадщину.

ОСОБА_1 (позивачка) прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки постійно проживала разом з нею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Королівського старостинського округу № 6 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 823 від 24.12.2021 (а.с. 8). 11.12.2018 року ОСОБА_1 (позивачка) отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , успадкувавши домоволодіння, яке не є предметом даного позову (а.с. 17, 19).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 72/2018 від 11.12.2018 року, заведеною Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_4 (мати позивачки) (а.с. 47-73), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 (мати позивачки), яка бажала прийняти та прийняла спадщину. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині немає, що також підтверджується письмовими заявами відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання позову (а.с. 84, 86).

Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після померлої матері ОСОБА_4 , яка в свою чергу успадкувала її в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 (батько позивачки).

В нотаріальному порядку ОСОБА_1 (позивачка) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що покійна мати ОСОБА_4 не набула права власності на спадкову земельну ділянку, шляхом державної реєстрації прав на таке майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 745/02-31 від 15.12.2018 року (а.с. 14). Дані обставини також підтверджуються копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.01.2022 року (а.с. 20-23).

Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення.

Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Отже, ОСОБА_1 (позивачка), будучи належним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 (мати позивачки), має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкову земельну ділянку на своє ім`я в нотаріальному порядку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, беручи до уваги клопотання позивачки, їй слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 496,20 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,6100 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Забичіна гора», с. Королівка Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 012304 від 10.12.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 59, виданого на підставі рішення Королівської сільської Ради народних депутатів № 24 від 05.07.2001 року, на ім`я ОСОБА_5 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 .

Повернути позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , сплачений нею по квитанції № 0.0..1 від 08.02.2022 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до безпосередньо суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА