ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1225/22 Справа № 209/1794/21 Суддя у 1-й інстанції - Байбара Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про відмову від позову у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітньої ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітньої ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона разом із сином ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.02.1998 року. В вищезазначеній квартирі зареєстрована її онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперешній час ОСОБА_3 проживає разом зі своїм опікуном- відповідачем по справі ОСОБА_2 , де і повинна бути зареєстрованою. У квартирі за адресою: АДРЕСА_2 онука ніколи не проживала, була зареєстрована з батьком- ОСОБА_6 , при його житті. Позивач бажає продати квартиру, але за умови реєстрації малолітньої дитині в ній це неможливо. Позивач просила визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_3 .

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітньої ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог:, ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовлено повністю.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_1 та звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскарженого рішення та ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року.

18 січня 2022 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову, в якій позивач просить прийняти відмову від її позову до ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітньої ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява має добровільний характер, не порушує прав та інтересів третіх осіб, а тому підлягає задоволенню.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Учасникам справи також роз`яснюються наслідки закриття провадження у справі передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, якою встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Матеріали справи свідчать про відсутність визначених у згаданих нормах цивільного процесуального права перешкод для прийняття відмови позивача від позову, що відповідає умовам ст. 206 ЦПК України, та в цілому також відповідає принципу диспозитивності.

Виходячи з викладеного, враховуючи подання особисто позивачем у письмовій формі заяви про відмову від позову, - колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітньої ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням; рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року визнати нечинним, провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 206, 255, 256, 373, 377 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітньої ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітньої ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова