Справа № 630/1077/21
Провадження № 2/630/72/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/1077/21 (провадження №2/630/72/22) за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спільно проживав з братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, загальною площею 66,30 кв.м., житловою площею 43,10 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_5 вказував, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , побудувала його матір ОСОБА_3 , яка набула на нього право власності. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, та внаслідок чого відкрилася спадщина, що складалася із вказаного житлового будинку. На момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований та постійно проживав її син ОСОБА_4 , що підтверджується записами книги для реєстрації місця проживання громадян. Тому ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак, підтвердити факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем позивач не має можливості, оскільки в написаннях їхніх прізвищ не співпадають букви « ОСОБА_6 » та «є». ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, що складалася із вказаного житлового будинку. Спадкоємцем першої черги є батько позивача ОСОБА_2 , але спадщину він не приймав. До спадкоємців другої черги спадкодавця ОСОБА_4 відноситься його брат та позивач по справі ОСОБА_1 .. ОСОБА_4 постійно проживав за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а з 2018 року разом із ним за даною адресою проживав позивач по справі ОСОБА_1 , тобто позивач по справі прийняв спадщину після смерті свого брата ОСОБА_7 , проте оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має можливості, так як він не може підтвердити факт родинних відносин, оскільки в написанні їхніх прізвищ є відмінність, саме тому позивач просить суд встановити факт родинних відносин. Крім того, незважаючи на те, що позивач на момент смерті свого брата постійно проживав з ним, але до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини так і не подав. Саме тому з метою оформлення своїх спадкових прав позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але його представник ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але подав до суду письмову заяву, в якій вказував, що позов просить розглядати без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

Спірним є житловий будинок, житловою площею 43,10 кв.м., загальною площею 66,30 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який згідно із довідкою КП «Люботинське АПБ» №199/01-32 від 09 грудня 2021 року не зареєстровано.

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого Люботинським БТІ на замовлення ОСОБА_1 станом на 29 листопада 2021 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , були побудовані в 1991 році: житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», з навісом літ. «а», загальною площею 66,30 кв.м., житловою площею 43,10 кв.м., підсобною площею 23,20 кв.м., а також літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В» з погребом літ. «вп», огорожа 1, 2, 3, вигрібна яма літ «Я», колодязь літ. «К».

Станом на 1991 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Таким чином, з моменту завершення будівництва житлового будинку ОСОБА_3 набула статусу власника житлового будинку та вона набула право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був збудований та набутий ОСОБА_3 одноособово.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією актового запису про смерть №28, складеного відділом ДРАЦС по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 15 січня 2019 року.

Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_4 , що відповідає ст. 1261 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, який пережив спадкодавця, батьки померлого.

Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №79/01-16/П від 28 січня 2022 року до відокремленого підрозділу Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області 25 серпня 2021 року від ПАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» Люботинський районний розрахунково-сервісний центр надійшла претензія до спадкоємців майна на суму 1290,42 грн., інших заяв щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , не зареєстровано. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_3 був зареєстрований її син ОСОБА_4 ..

Факт родинних відносин спадкодавця ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , яке було видане Томським міським бюро ЗАГС 06 травня 1970 року, з якого вбачається, що батьками « ОСОБА_8 » вказані « ОСОБА_9 » і « ОСОБА_10 ».

Таким чином суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 прийняв спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті своєї матері ОСОБА_3 та став володіти вказаним житловим будинком в цілому.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого відділом ДРАЦС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 14 травня 2020 року.

Тобто внаслідок чого після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у виді успадкованого ним після смерті його матері ОСОБА_3 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 є його брат ОСОБА_1 , так як відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не було.

Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №79/01-16/П від 28 січня 2022 року після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , що на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , у Харківській районній державній нотаріальній конторі Харківської області у шестимісячний термін заяв про прийняття спадщини або про відмову не зареєстровано, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Як вбачається із договору-замовлення на організацію та проведення поховання №192 від 13 травня 2020 року ОСОБА_1 здійснив за власний рахунок поховання ОСОБА_4 ..

Тому суд приходить до висновку, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 з ним мешкав його брат позивач по справі ОСОБА_1 , а отже він прийняв спадщину, оскільки не заявив про відмову від спадщини в нотаріальному порядку.

Факт родинних відносин спадкодавця ОСОБА_4 та його брата ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , яке було видане Томським міським бюро ЗАГС 06 травня 1970 року, з якого вбачається, що батьками « ОСОБА_8 » вказані « ОСОБА_9 » і « ОСОБА_10 », та копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого Сєвєродонецьким відділом ЗАГС Ворошиловоградської області 20 січня 1977 року, з якого вбачається що батьком « ОСОБА_11 » вказаний « ОСОБА_9 ».

Що ж до розбіжностей написання прізвищ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , то представником позивача до суду було надано експертний висновок №056/1477-а, відповідно до якого українські прізвища ОСОБА_12 / ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також російський запис ОСОБА_13 попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними.

Тобто спадкодавці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та спадкоємець позивач по справі ОСОБА_1 є між собою родичами.

Отже суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті брата, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину за законом після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому задовольняє позовну заяву повністю та визнає за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок в цілому в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1262, 1269 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити юридично значимий факт що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити юридично значимий факт що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити юридично значимий факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спільно проживав з братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», навісом літ. «а», загальною площею 66,30 кв.м., житловою площею 43,10 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті брата, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину за законом після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2022 року.

Суддя О. О. Малихін