Провадження № 2/344/825/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

22 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про втрату права на житло, в обґрунтування якого зазначила, що відповідачка по справі ОСОБА_2 її мама, яка після одруження з її батьком ОСОБА_5 в 1990 році була зареєстрована по АДРЕСА_1 де проживала до 2020 року, а після розірвання шлюбу з батьком виїхала на подальше проживання в РФ. Відповідач ОСОБА_3 її брат по мамі, який після реєстрації в 1990 р. батьком шлюбу з його матір`ю ОСОБА_7 проживав з ними в будинку АДРЕСА_1 та був там зареєстрований. Перешкод в користуванні житлом відповідачам ні вона, ні члени її сім`ї не чинили. Не дивлячись на не проживання відповідачів в належній їй квартирі вона несе за них всі витрати по утриманню житла та сплаті комунальних послуг. Зазначає, що в даний час має намір подати заяву на призначення субсидії але через реєстрацію в будинку відповідачів не може цього зробити. Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила, просила суд позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що відповідачі не проживають у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 з 2020 року, позивач перешкод не чинила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що відповідачі не проживають у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 з 2020 року, позивач перешкод не чинила.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.

Судом встановлено, що 15.06.2011 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської нотаріальної контори Мухіною О.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, з якого вбачається, що спадкоємцями майна ОСОБА_10 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її дочка ОСОБА_6 на 1/3 частку, син ОСОБА_4 на 1/3 частки, син ОСОБА_5 на 1/3 частки. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з 44/200 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а саме: в літ. А прим.: 3-1 передпокій пл. 15,7 кв.м., 3-2 житлова пл. 9,3 кв.м., 3-3 житлова пл.10,5 кв.м., 3-4 комора пл. 9,2 кв.м., 3-5 житлова пл.18,7 кв.м., 3-6 комора пл. 9,4 кв.м., 3-7 житлова пл. 10,5 кв.м., 3-8 житлова пл. 9,2 кв.м., 3-9 коридор пл. 11,8 кв.м., 3-10 кухня пл. 14,6 кв.м., 3-11 ванна пл. 4,9 кв.м., 3-12 вбиральня пл. 1,1 кв.м., 3-13 веранда пл. 15,3 ткв.м., 1/3 літ. № 2-№4- огорожі.

Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав від 13.01.2011 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2013 року ОСОБА_4 на праві приватної власності належить 37/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 13.01.2011 року.

Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав від 23.06.2011 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2013 року ОСОБА_6 на праві приватної власності належить 44/600 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.06.2011 року.

Згідно довідки №41837 від 20.09.2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно договору дарування від 11.09.2015 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 19/100 частки у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності в розмірі 19/100 належить на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 16.06.2020 року, серії НОМЕР_1 16.06.2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.02.2022 року домоволодіння АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 в розмірі часток 19/100, ОСОБА_6 в розмірі часток 88/600, ОСОБА_4 в розмірі часток 37/100, ОСОБА_6 в розмірі часток 44/200, ОСОБА_6 в розмірі часток 44/600.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв`язку з конкретним місцем.

Позивач довела, що відповідачі відсутні у спірному приміщенні понад строк, із яким пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутності користувача, а відповідачі не довели поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідачі суду не подали.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що більше року відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у примізенні не проживають.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування домоволодінням АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273 280-282, 289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку по АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.