Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання,

В С Т А Н О В И В:

24.12.2021р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з 02.02.1994р. до 10.05.2011р. він працював анодчиком у виробництві алюмінію електролізного цеху АТ «ЗАлК. 10.05.2011р. він звільнився з АТ «ЗАлК» за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП. Стаж роботи на цьому підприємстві становить 17 років 02 місяця 24 дні. Робота на посаді анодчика у виробництві алюмінію пов`язана із шкідливими умовами. За даними санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ГУ Держпраці у Запорізькій області від 22.01.2019р. підтверджено його роботу в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці. За час роботи в таких шкідливих умовах він отримав ряд професійних захворювань: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першо-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В.ЛН другого ступеня; радикулопатія попереково-крижова справа S1 з помірними статико-динамічними порушеннями, з больовим синдромом; вегетативно-сенсорна поліневропатія з двостороннім плечолопатковий періартрозом (ПФ 1 ступеня), остеоартрозом ліктьових суглобів (ПФ 1 ступеня), деформірним артрозом дрібних суглобів кистей. Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» №533 від 26.03.2019р. вказані захворювання визнані професійними. Повторним медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» №792 від 11.06.2020р. було підтверджено попередні діагнози, проте хронічне обструктивне захворювання легень перейшло на більш тяжку стадію третього ступеню, з додатковим діагнозом: хронічне легеневе серце НК першої стадії, що свідчить про погіршення стану його здоров`я. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.04.2019р. визнано, що виявлені у нього професійні захворювання виникли внаслідок його тривалої роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «ЗАлК» (17 років 05 міс.), ПАТ «Запоріжсталь» (04 роки 07міс.), ТОВ «ЗЛМЗ» (02 роки 07міс.). Відповідно до висновку МСЕК №1 від 03.06.2019р. йому первинно встановлено третю групу інвалідності за професійним захворюванням та визначено 50% ступеня втрати професійної працездатності. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, позачерговим висновком МСЕК №1 від 03.08.2020р. йому встановлено другу групу інвалідності за професійним захворюванням та визначено 80% ступеня втрати професійної працездатності. Вважає, що внаслідок професійного захворювання йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в фізичному болю та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я. Протягом тривалого часу він проходить стаціонарне та амбулаторне лікування, зазнає фізичного болю, що викликає у нього відчуття незахищеності, неспокою. Через це істотно змінився його спосіб життя та стосунки з оточуючими, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, зазначені обставини були встановлені в рішенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.08.2021р. за його позовом до ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, яким позовні вимоги задоволено частково та на його користь стягнута моральна шкода в загальному розмірі 19 200,00грн, пропорційно стажу роботи в шкідливих умовах, який визначено на АТ «ЗАлК» - 68%, ПАТ «ЗМК» Запоріжсталь» - 20%, ТОВ «ЗЛМЗ» - 12%. Постановою Запорізького апеляційного суду від 29.10.2021р. вищевказане рішення залишено без змін. При цьому, при визначенні розміру моральної шкоди суди виходили із загального її розміру в 60 000,00грн. Таким чином, виходячи із того, що стаж його роботи на АТ «ЗАлК» становить 68%, моральна шкода, яка підлягає стягненню з цього підприємства становить 40 800,00грн. (60000,00грн :100% х68%).

Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в зазначеному розмірі без подальшого її оподаткування.

Ухвалою суду від 28.12.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

20.01.2022р. від представника відповідача АТ «ЗАлК» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що позивач в своїй позовній заяві не надав достатньо доказів того, що працюючи на АТ «ЗАлК» він отримав професійні захворювання. Вперше ці захворювання були виявлені у позивача в жовтні 2017р., тобто понад п`ять років після припинення трудових відносин з відповідачем. Крім того, позивач посилається на обставини, які були встановлені у рішенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.08.2021р., за його позовом до ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, однак АТ «ЗАлК» до участі у цій справі не залучався, жодних позовних вимог до АТ «ЗАлК» позивач не заявляв, хоча суди при вирішення справи виходили з того, що професійне захворювання було отримано позивачем внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах на трьох підприємствах, в т.ч. на АТ «ЗАлК» і визначили розмір моральної шкоди пропорційно до стажу роботи позивача на цих підприємствах, який зокрема, на АТ «ЗАлК» становить 68%. Вважає, що обставини, які були встановленні у рішенні суду від 11.08.2021р., не мають юридичних наслідків для АТ «ЗАлК» та не можуть враховуватись при ухваленні рішення в цій справі. Також в п.16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання зазначено, що причинами виникнення хронічного професійного захворювання є сукупність багатьох факторів, без зазначення конкретного та детального переліку таких факторів, окремо по кожному з трьох підприємств, на яких працював позивач, часу дії таких факторів, негативного впливу на стан здоров`я та втрату працездатності позивача. Відповідно до Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ГУ Держпраці у Запорізькій області від 22.01.2019р. шкідливі виробничі фактори під час роботи позивача на АТ «ЗАлК» в процесі виконання роботи за даними атестації робочих місць були зафіксовані лише у 2000р., 2004р. та у 2010р., при цьому без вказівки величини заподіяння шкоди та втрати працездатності позивача. За інший час роботи позивача на АТ «ЗАлК» шкідливі виробничі фактори не фіксувалися, не вимірювалися та належним чином не встановлювалися. Тому законні підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Просить в позові відмовити повністю.

24.01.2022р. від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому він вважає доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими з тих же підстав, які викладені ним в позовній заяві. Просить позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ткаченко Н.С. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві та у відповіді на відзив, просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, з підстав викладених у відзиві на позов, просить в позові відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.43 Конституції України, ст.2 КЗпП України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно з ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Згідно з ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Зокрема, згідно з ч.8 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником чи уповноваженим ним органом моральної шкоди робітнику, що здійснюється у випадку, якщо порушення законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих стосунків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд встановив, що з 02.02.1994р. по 10.05.2011р. позивач ОСОБА_3 працював на посаді анодчика у виробництві алюмінію електролізного цеху в АТ «ЗАлК» (стаж роботи 17 років 02 міс. 24дні), з 06.01.2012р. по 31.07.2016р. на посаді ковшового в ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь» (стаж роботи 04 роки 06міс.26дн), з 01.08.2016р. по 04.06.2019р. на посаді ковшового в ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» (стаж роботи 02 роки 05міс.21дн) (арк.8-10).

Відповідно до Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_3 , затвердженої начальником ГУ Держпраці у Запорізькій області 22.01.2019р., умови та характер праці анодчика віднесені до 3 ступеню ІІІ класу (особливо шкідливі та особливо важкі), робоче місце анодчика має в наявності 4 фактори особливо шкідливих та особливо важких умов (арк.11-15).

Згідно з Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 26.03.2019р., протокол №533, ОСОБА_3 має діагнози: 1. Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першо-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В.ЛН другого ступеня. 2. Радикулопатія попереково-крижова справа S1 з помірними статико-динамічними порушеннями, з больовим синдромом. 3. Вегетативно-сенсорна поліневропатія з двостороннім плечолопатковий періартрозом (ПФ 1 ступеня), остеоартрозом ліктьових суглобів (ПФ 1 ступеня), деформірним артрозом дрібних суглобів кистей. Вказані захворювання є професійними, виникли внаслідок роботи в шкідливих умовах (арк.16-17).

Згідно з Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 11.06.2020р., протокол №792, ОСОБА_3 має діагнози: 1. Хронічне обструктивне захворювання легень третьої стадії (пилотоксичний бронхіт третьої стадії, емфізема легень третьої стадії), група С.ЛН третього ступеня. Хронічне легеневе серце. НК-першої стадії. 2. Радикулопатія попереково-крижова справа S1 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим синдромом. 3. Вегетативно-сенсорна поліневропатія з двостороннім плечолопатковий періартрозом (ПФ другого ступеня), стеоартрозом у поєднанні з періатрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), деформірним артрозом дрібних суглобів кистей. Вказані захворювання є професійними, виникли внаслідок роботи в шкідливих умовах (арк.18-19).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, затвердженого 18.04.2019р. заступником начальника ГУ Деаржпраці у Запорізькій області, професійне захворювання у ОСОБА_3 виникло внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ВАТ «ЗАлК» (17 років 05 міс.), на ПАТ «Запоріжсталь» (04 років 07 міс.) та ТОВ «ЗЛМЗ» (2 роки 07 міс.), причина виникнення хронічного професійного захворювання наявність на робочому місці анодчика ВАТ «ЗАлК», кошового ВАТ «Запоріжсталь» та кошового ТОВ «ЗЛМЗ» шкідливих виробничих факторів: воденю фтористого 0,43 мг/м? (ГДК 0,1 мг/м?); солей фтористо-водневої кислоти 1,61 мг/м? (ГДК 2,0 мг/м?); оксиду вуглецю 16,5-37,4 мг/м? (ГДК 20,0 мг/м?); пилу глинозема 107,8-159,1 мг/м? (ГДК 6,0 мг/м?); возгонів кам`яно-вугільної смоли та пеку 2,54-3,6 мг/м? (ГДК 0,2 мг/м?); ангідриду сірчаного 5,13 мг/м? при ГДК 10,0 мг/м?; азоту діоксину 0,75 мг/м? при ГДК 2,0 мг/м?; вуглецю оксиду 7,0 мг/м? при ГДК 20,0 мг/м?; заліза оксиду 3,6 мг/м? при ГДК 6,0 мг/м?; кремнію діоксину 15,23 мг/м? при ГДК 2,0 мг/м?; локальної вібрації 121,3 дБ, при ГДР 112 дБ; дінамична робота (з переважною участю м`язів плечового поясу) 16,3-43,57 Вт (ГДР 45 Вт); статичне навантаження за зміну при утриманні вантажу двома руками 27100-182300кг/с (ГДР - 97001); робоча поза: перебування у нахиленому положенні до 30? 10,6-29% (ГДР 26%), перебування у нахиленому положенні понад 30? 32,3% (ГДР 25%), змушені нахили тулуба > 30? 116-182 рази/зміну (ГДР до 100); маса піднімання та переміщення вантажу 24кг. (ГДР до 30кг.); статичне навантаження за зміну, при утриманні вантажу двома руками 121620 кг/с (ГДР 43001-97001) (арк.20-21).

Згідно з висновком МСЕК від 03.06.2019р. позивачу ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням на строк до 01.06.2021р., ступінь втрати професійної працездатності 50%, протипоказана тяжка фізична праця, стато-динамічні навантаження, рекомендовано «Д» нагляд у профпатолога, невролога, пульмонолога, сімейного лікаря, стаціонарне лікування 1-2 рази на рік, санаторно-курортне лікуванні при наявності Ф-070/у (арк.22-23).

Згідно з висновком МСЕК від 03.08.2020р. позивачу ОСОБА_3 встановлена друга група інвалідності за професійним захворюванням на строк до 01.07.2022р., ступінь втрати професійної працездатності 80%, протипоказана тяжка фізична праця, стато-динамічні навантаження, рекомендовано «Д» нагляд у профпатолога, пульмонолога, сімейного лікаря, невролога, стаціонарне лікування 1-2 рази на рік, санаторно-курортне лікуванні при наявності Ф-070/у (арк.24-25).

Згідно з виписками із медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні та проходив медичні обстеження у зв`язку з хронічними захворюваннями з 04.02.2019р. по 13.02.2019р., з 05.12.2019р. по 16.12.2019р., з 21.02.2020р. по 02.06.2020р., з 06.03.2020р. по 16.03.2020р., з 02.06.2020р. по 12.06.2020р. Лікувальні та трудові рекомендації «Д» спостереження терапевта, невролога, уникати переохолоджень, прийом бронходилятаторів, хондропротекторіввідхаркувальних, протизапальних, антигіпертазивних препаратів, дезагрегантів, кардіопротекторів, оздоровлення в санаторно-профілактичних закладах (арк.31-40, 41-44).

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.08.2021р., яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 29.10.2021р., частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, зокрема, стягнуто з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» 12000,00грн., з ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» 7200,00грн. (арк.45-51).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що причиною виникнення професійного захворювання у позивача ОСОБА_3 стала наявність на робочому місці анодника ВАТ «ЗАлК», ковшового ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», ковшового TOB «ЗЛМЗ» шкідливих виробничих факторів.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходив із загального розміру сатисфакції моральних страждань в 60000,00грн., тривалості роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на кожному підприємстві та застосував принцип пропорційності розміру шкоди стажу роботи на кожному підприємстві: АТ «ЗАлК» - 68%, ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» - 20%, TOB «ЗЛМЗ» - 12%..

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4,5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач ОСОБА_3 в період тривалої роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах, зокрема, анодчиком на підприємстві відповідача, отримав ряд професійних захворювань, в результаті чого йому 03.06.2019р. первісно встановлена 3 група інвалідності зі втратою професійної працездатності 50%, а 03.08.2020р. повторно - 2 група інвалідності зі втратою професійної працездатності 80%.

Також суд вважає встановленим та доведеним спричинення позивачу ОСОБА_3 моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я під час виконання трудових обов`язків в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці, відповідальність за що покладається в тому числі на відповідача АТ «ЗАлК».

Добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та його обов`язок дбати про своє здоров`я, на що посилається представник відповідача, жодним чином не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» щодо забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці та не звільняє від відповідальності за їх невиконання.

При цьому, причиною професійного захворювання позивача є не сама по собі робота в шкідливих умовах, а робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого процесу. Останнє підтверджується Санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці позивача від 22.01.2019р.

Доводи представника відповідача про те, що шкідливість виробничих факторів на АТ «ЗАлК» була підтверджена лише за результатами атестації в 2004р. та 2010р., тобто не увесь період роботи позивача на підприємстві, на думку суду, не виключають можливість виникнення професійних захворювань у позивача в т.ч. через тривалу роботу в шкідливих умовах на підприємстві відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача факт встановлення професійного захворювання позивачу ОСОБА_3 внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах праці на його підприємстві фактично не оспорював. Медичний висновок щодо встановлення професійних захворювань та Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання підприємство не оскаржувало.

Також суд виходить з того, що первісно позивач був визнаний інвалідом третьої групи через професійні захворювання із встановленням 50% втрати працездатності 03.06.2019р. Саме з цього моменту у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Враховуючи висновки Конституційного Суду України, викладені в п.4.1 рішення від 27.01.2004р., справа №1-рп/2004, суд вважає, що вже сам по собі факт ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків і встановлення втрати працездатності, незалежно від його ступеня, свідчить про заподіяння позивачу ОСОБА_3 моральної шкоди.

Крім того, обставини справи свідчать про те, що позивач має ряд хронічних захворювань легень, артроз суглобів, кістково-м`язової системи, вібраційну хворобу, відчуває фізичний біль, слабкість, обмеженість рухів, швидку втому, потребує постійного медикаментозного та іншого лікування, перебуває під постійним спостереженням лікарів, не менше 1-2 рази на рік вимушений проходити стаціонарне лікування, не може виконувати тяжкий фізичний труд. Вказане однозначно викликає у позивача відповідні фізичні та душевні страждання і вимагає від нього докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи представника відповідача про відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вони об`єктивно спростовуються встановленими вище обставинами.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст.23 ЦК України враховує характер порушення прав позивача ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, глибину фізичних і моральних страждань позивача, погіршення його здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, зокрема, бере до уваги характер отриманих ним захворювань, внаслідок яких він на даний момент визнаний інвалідом 2 групи з втратою 80% професійної працездатності, йому протипоказана праця в тяжких фізичних умовах та стато-дінамічні навантаження, тобто він втратив можливість вести звичний спосіб життя, він періодично (але не менше 1-2 разів на рік) вимушений проходити стаціонарне лікування в лікарняних установах, постійно перебуває під спостереженням лікарів та потребує медикаментозного та іншого лікування, на що вимушений витрачати як фізичні, так і матеріальні ресурси.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного і душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам. Крім того, розмір моральної шкоди не залежить від розміру майнової шкоди.

Ухвалюючи рішення, суд також виходить з того, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.08.2021р., яке набрало законної сили 29.10.2021р., встановлено факт спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я при тривалій роботі із шкідливими умовами праці на трьох підприємствах, а саме, на АТ «ЗАлК» - 17 років 02міс., що становить 68%, на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» 04 роки 06 місяців, що становить 20%, на ТОВ «ЗЛМЗ» 02 роки 05 місяців або 12%. Тому розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з кожного з цих підприємств, повинен визначатись пропорційно стажу роботи позивача на кожному підприємстві, виходячи із загального розміру моральної шкоди в сумі 60 000,00грн.

Суд вважає, що встановлені вказаним судовим рішенням відносно відповідача АТ «ЗАлК» обставини не підлягають доведенню під час вирішення цієї цивільної справи на підставі ч.4,5 ст.82 ЦПК України, оскільки вони жодним чином представником відповідача не спростовані.

Таким чином, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, спричинену ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків, пропорційно до його стажу роботи на підприємстві відповідача (68%), виходячи із загального розміру моральної шкоди в сумі 60000,00грн., а саме, 40800,00грн. (60000,00грн :100% х 68%) без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

На підставі викладеного, позов ОСОБА_3 слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, виходячи з того, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00грн.

Керуючись ст.43 Конституції України, ст.2,153,173,237-1 КЗпП України, ст.23 ЦК України, Законом України «Про охорону праці», ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,141,259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», , місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, буд.15, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , моральну шкоду, завдану професійним захворюванням, в розмірі 40 800,00грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», , місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, буд.15, на користь держави (рахунок - UA0026001, Банк - Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/, код класифікації доходів бюджету 22030106, код отримувача (ЄРДПОУ) 37993783) судовий збір в сумі 908,00грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.03.2022р.

Суддя Н.А.Мурашова

22.02.2022