Справа № 167/923/21
Номер провадження 2/167/39/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Артюха В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Матишнюк О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу загальної середньої освіти «Носачевицька гімназія»Рожищенської міської ради Луцького району, Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, допуск до трудової діяльності, стягнення заробітної плати за період відсторонення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Комунального закладу загальної середньої освіти «Носачевицька гімназія» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (далі КЗЗСО «Носачевицька гімназія»), Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 28 грудня 2021 року) про: 1) визнання незаконним та скасування наказу директора КЗЗСО «Носачевицька гімназія» від 8 листопада 2021 року № 47-к «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » (далі наказ № 47-к); 2) допуск ОСОБА_1 до трудової діяльності на посаду вчителя фізичної культури в КЗЗСО «Носачевицька гімназія»;

3) стягнення із відповідачів заробітку за період відсторонення в розмірі 12669,32 грн.

Позов обгрунтовується тим, що ОСОБА_1 працює у КЗЗСО «Носачевицька гімназія» на посаді вчителя фізичної культури. 5 листопада 2021 року від директора цього навчального закладу отримав повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення про те, що в разі неподання ним до 8 листопада 2021 року документу на підтвердження повного курсу вакцинації від «Covid-19» його буде відсторонено від роботи. У період

з 8 по 12 листопада 2021 року позивач перебував на лікарняному, однак 8 листопада

2021 року відповідно до наказу № 47-к його відсторонено від роботи. Вважає цей наказ незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки щеплення від «Covid-19» не є обов`язковим, а така підстава не передбачена нормативно-правовими актами, посадовою інструкцією чи трудовим договором. Крім цього, посилаючись на ст. 43 Конституції України, статті 2, 21, 46 КЗпП вказує про порушення його права на працю.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач КЗЗСО «Носачевицька гімназія» заперечує проти позову та вважає його безпідставним, оскільки ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних захворювань» передбачено, що представники окремих професій підлягають обов`язковій вакцинації, а перелік таких професій затверджується Міністерством охорони здоров`я України. Так, наказом

від 4 жовтня 2021 року № 2153 вказане міністерство затвердило відповідний перелік, до якого потрапили й працівники сфери освіти, а п. 416 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 9 грудня 2020 року передбачено, що керівники підприємств установ та організацій повинні забезпечити контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти «Covid-19», відсторонити від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення таких щеплень. Відсторонення від роботи позивача на підставі оспорюваного наказу зумовлене боротьбою за громадське здоров`я і відбувалося відповідно до норм чинного законодавства, а тому просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У письмових поясненнях третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Гуманітарний відділ Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області вважає позов безпідставним. Керівник КЗЗСО «Носачевицька гімназія» при видачі наказу про відсторонення від роботи ОСОБА_1 діяла в межах наданих їй повноважень, керуючись при цьому нормами КЗпП, Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанов Кабінету Міністрів України та наказів Міністерства охорони здоров`я України, які пройшли правову експертизу та відносно яких прийнято рішення про державну реєстрацію. Не вбачає відділ також і порушення прав позивача на працю з огляду на те, що трудовий договір з ним не розірваний. Відсторонення здійснювалося з метою забезпечення безпеки та охорони здоров`я інших учасників освітнього процесу. Тому, просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26 листопада 2021 року відкрито провадження в цій справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно із ухвалою суду від 29 грудня 2021 року задоволено клопотання позивача і залучено до участі в справі співввідповідача Рожищенську міську раду Луцького району Волинської області.

Ухвалою суду від 18 січня 2022 року задоволено клопотання співвідповідача та залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Гуманітарний відділ Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Вказував на те, що наведені у відзиві нормативно-правові акти не відповідають положенням Конституції України. Керівник навчального закладу неодноразово в усній формі повідомляла його про відсторонення від роботи у разі відсутності обов`язкового щеплення від «Covid-19» або абсолютних протипоказань,

а 8 листопада 2021 року в період його тимчасової непрацездатності видала оспорюваний наказ. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем позивач вимушений був зробити щеплення і з 18 січня 2022 року його допущено до роботи у КЗЗСО «Носачевицька гімназія». Пояснив, що заявлена сума заробітку розмірі 12669,32 грн. обрахована за листопад 2021 року.

Представник відповідача Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області Солодуха А.В. позовні вимоги не визнала та зазначила, що оспорюваний наказ відповідає вимогам законодавства, а відсторонення ОСОБА_1 відбулося правомірно з метою забезпечення безпеки громадян, зокрема й учасників освітнього процесу.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Гуманітарного відділу Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_3 вказувала про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 .

Представник відповідача КЗЗСО «Носачевицька гімназія» в судове засідання не з`явився. До суду від імені директора Корнійчук Л.П. надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З копії трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді вчителя фізичної культури в КЗЗСО «Носачевицька гімназія».

У копії повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від «Covid-19» КЗЗСО «Носачевицька гімназія» від 5 листопада 2021 року значиться про те, що

ОСОБА_1 повідомлено про відсторонення від роботи з 8 листопада 2021 року в разі неподання ним до 8 листопада 2021 року документу, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації або одну дозу дводозної вакцини від «Covid-19», включеної ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, міжнародного, внутрішнього або іноземного сертифікату, що підтверджує вакцинацію від «Covid-19», яка включена ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях; або абсолютних протипоказань відповідно до переліку медичних протипоказань та затверджень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого МОЗ від 16 вересня 2011 року № 595.

Зі змісту позовної заяви та пояснень ОСОБА_1 , наданих під час розгляду вбачається, що він ознайомлений з таким повідомленням 5 листопада 2021 року.

Судом з копії наказу директора КЗЗСО «Носачевицька гімназія» від 8 листопада 2021 року № 47-к встановлено, що вчителя фізичної культури цього навчального закладу ОСОБА_1 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 8 листопада 2021 року на час відсутності профілактичного щеплення проти «Covid-19». Підставою значиться повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від «Covid-19». У цьому наказі вказано про те, що керівник керується ст. 46 КЗпП, ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказом Міністерства охорони здоров`я України від 4 жовтня 2021 року № 2153, п. 416 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236.

Нормою ч. 1 ст. 3 КЗпП передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Положеннями ст. 4 КЗпП визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається, зокрема й в інших випадках, передбачених законодавством.

У визначенні поняття «законодавством» суд враховує рішення Конституційного Суду України від 9 липня 1998 року № 12-рп/09 (справа про тлумачення терміну «законодавство»), відповідно до якого термін «законодавство», що вживається у ч. 3

ст. 21 КЗпП, треба розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ), прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

За змістом ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою КМУ від 25 березня 2015 № 267 (в редакції постанови КМУ від 24 січня 2020 року № 90), головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, є Міністерство охорони здоров`я України (далі - МОЗ).

Згідно із Переліком особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, який затверджений наказом МОЗ від 19 липня 1995 року № 133, до особливо небезпечних інфекційних хвороб віднесено «Covid-19».

Разом з тим, наказом МОЗ від 4 жовтня 2021 року № 2153, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2021 року за № 1306/36928, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі Перелік № 2153), відповідно до якого обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби «Covid-19», спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2», на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби «Covid-19», спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2», підлягають працівники, в тому числі закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Відповідно до примітки до Переліку № 2153 обов`язкове профілактичне щеплення проводиться в разі відсутності у працівника абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за № 1161/19899 (у редакції наказу МОЗ від 11 жовтня 2019 року № 2070).

Відповідно до п. 416 постанови КМУ № 1236 керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти «Covid-19» яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти «Covid-19» відповідно до ст. 46 КЗпП, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти «Covid-19» та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти «Covid-19», виданий закладом охорони здоров`я;

3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням ч. 1 ст. 94 КЗпП, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Згідно із п. 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28 грудня 1992 року № 731, державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Отже, суд відхиляє доводи позивача ОСОБА_1 про відсутність підстав, передбачених нормативно-правовими актами, для видачі керівником навчального закладу оспорюваного наказу від 8 листопада 2021 року № 47-к про відсторонення його від роботи.

У спірних правовідносинах суд не вбачає порушення права позивача на працю, визначеного ст. 43 Конституції України, оскільки за позивачем зберігається робоче місце, трудовий договір не припинений.

Водночас з копії медичного висновку від 11 серпня 2021 року

№ АА34-27ТТ-ТХ87-ЕХ4Е та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що позивач був тимчасово непрацездатним в період з 8 по 12 листопада 2021 року. Такі обставини учасниками справи не оспорюються.

Оскільки порядок відсторонення від роботи на законодавчому рівні не врегульовано, суд враховує положення ч. 3 ст. 40 КЗпП, з яких слідує, що звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці.

Рішенням Конституційного Суду України від 4 вересня 2019 року № 6-р (II)/2019 визнано такими, що відповідають Конституції (є конституційними), положення ч. 3 ст. 40 КЗпП. Так Конституційний Суд України зауважив, що положеннями ч. 3 ст. 40 КЗпП закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення, що є спеціальними вимогами законодавства, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Однією з таких гарантій є, зокрема, сформульована у законодавстві заборона роботодавцю звільняти працівника, який працює за трудовим договором і на момент звільнення є тимчасово непрацездатним або перебуває у відпустці.

З огляду на те, що позивачу письмове повідомлення про відсторонення від роботи у разі неподання ним документу про щеплення від «Covid-19» або абсолютних протипоказань вручено 5 листопада 2021 року, а відсторонення від роботи відбулося 8 листопада 2021 року в період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 , тому роботодавець поставив останнього у нерівні умови порівняно з іншими працівниками, оскільки не забезпечив при цьому позивачу можливості виконати вимоги вказані у такому повідомленні. На цій підставі позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення позивача підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідачів заробітку за період відсторонення в розмірі 12669,32 грн. суд зазначає таке.

З копії довідки Гуманітарного відділу Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 16 грудня 2021 року № 181 вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1 за відпрацьований період з 1 по 5 листопада 2021 року за 5 робочих днів складає 2675,69 грн. Станом на 1 грудня 2021 року заробітна плата згідно тарифікаційного списку, у випадку повністю відпрацьованих годин за місяць має становити 12669,32 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 зазначив, що заробітна плата за

5 робочих днів листопада 2021 року у розмірі 2675,69 грн. йому виплачена, а тому суд вважає за необхідне стягнути із КЗЗСО «Носачевицька гімназія» в користь ОСОБА_1 в межах заявленої позовної вимоги заробітну плата за час незаконного відсторонення (за листопад 2021 року) в розмірі 9993,63 грн. (12669,32 грн. - 2675,69 грн.).

У копії статуту КЗЗСО «Носачевицька гімназія», затвердженого рішенням Рожищенської міської ради від 19 лютого 2021 року № 5/3 значиться про те, що заклад освіти самостійно приймає рішення та здійснює освітню діяльність в межах наданої автономії, обсяг якої визначається законами України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту» та цим Статутом (п. 2.4). Керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом, і в межах наданих йому повноважень зокрема призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки, забезпечує організацію освітнього процесу і здійснює інші повноваження, передбачені законом та установчими документами (пункти 6.7.3, 6.7.5).

З огляду на самостійність навчального закладу у вирішенні питання про відсторонення від роботи ОСОБА_1 , а також видачу оспорюваного наказу саме керівником КЗЗСО «Носачевицька гімназія» у задоволенні позову ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області слід відмовити, як до неналежного відповідача.

Далі, як убачається із пояснень позивача ОСОБА_1 , наданих під час розгляду справи, в теперішній час у зв`язку з отриманням щеплення від «Covid-19» та пред`явлення відповідного сертифіката керівнику КЗЗСО «Носачевицька гімназія» він з 18 січня 2022 року допущений до трудової діяльності на посаду вчителя фізичної культури в цьому закладі. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про допуск його до трудової діяльності, оскільки на даний час його права в цій частині відновлено.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Позовна заява ОСОБА_1 містить три позовні вимоги, за подання до суду яких позивач звільнений від сплати судового збору в силу закону. Судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позову в частині допуску до трудової діяльності, тому судові витрати в цій частині слід віднести за рахунок держави. Водночас відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача КЗЗСО «Носачевицька гімназія» до Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір за немайнову вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи в розмірі 908 грн. та пропорційно до задоволеної частини майнової вимоги про стягнення заробітної плати за період відсторонення у розмірі 716,23 грн. (оскільки ця позовна вимога задоволена судом на 78,88%).

Керуючись статтями 4, 12,13, 81, 141, 259, 265 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального закладу загальної середньої освіти «Носачевицька гімназія» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » від 8 листопада 2021 року за № 47-к.

Зобов`язати Комунальний заклад загальної середньої освіти «Носачевицька гімназія» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи за період з 8 листопада

2021 року по 1 грудня 2021 року в розмірі 9993 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривні 63 (шістдесят три) копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Комунального закладу загальної середньої освіти «Носачевицька гімназія» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області в дохід держави 1624 (одну тисячу шістсот двадцять чотири) гривні 23 (двадцять три) копійки судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 28 лютого 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Комунальний заклад загальної середньої освіти «Носачевицька гімназія» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, с. Носачевичі, вул. Незалежності, 40, ідентифікаційний код юридичної особи 20140683);

Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області (місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, м. Рожище, вул. Незалежності, 60, ідентифікаційний код юридичної особи 04333268).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

директор Комунального закладу загальної середньої освіти «Носачевицька гімназія» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області Корнійчук Лариса Петрівна (Волинська область, Луцький район, с. Носачевичі, вул. Незалежності, 40);

Гуманітарний відділ Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, м. Рожище, вул. Грушевського, 27).

Суддя: В.Б. Требик