Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

учасники справи

секретар ЛАНЬ М.О.

представник позивача ПАЛАЙДА-ТИС О.М.

представник відповідача ОСОБА_1

третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_2

представник третьої особи БАЛЮЄВ С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Львівська міська рада, про зобов`язання до вчинення дій демонтажу самочинно збудованого житлового будинку, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_4 , третя особа Львівська міська рада, про визнання права власності на будівлю, позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи Львівська міська рада, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Львівська міська рада, про зобов`язання до вчинення дій демонтажу самочинно збудованих житлового будинку, сіней, прибудови за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до заявлених позовних вимог, з врахуванням уточнень від 23.02.2017р., Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради просила суд ухвалити рішення про зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати самовільно збудований житловий будинок під літ.З-1 розміром 8,55х3,70м, сіни під літ.з-1 розміром 8,35х2,55м, житлову прибудову під літ.3'-2 розміром 8,75x4,23м за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 липня 2011 року головою Шевченківської районної адміністрації ЛМР було прийнято розпорядження №567 "Про демонтаж самовільно збудованого житлового будинку, сіней, житлової прибудови", яким ОСОБА_3 зобов`язано у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самовільно збудований житловий будинок під.літ.З-1 розміром 8,55х2,55 м., сіни під літ.З-1 розміром 8,35 х 2,55 м., житлову прибудову під літ.3-2 розміром 8,75 х 4,23 м.(технічний паспорт від 10.10.2003р.) на АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю заяви згоди мешканців будинку АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Це розпорядження ОСОБА_3 у добровільному порядку не виконав, про що було складено акт комісією ЛКП "Балатон-409" від 20.09.2011 року.

Зазначає, що відповідно до п.п.1.6.1, 1.6.3, 1.6.5. «Положення про порядок врегулювання питань з самовільного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №835 від 09.09.2011р., самочинним будівництвом є зокрема, нове будівництво, розширення будинків або споруд без дозволу виконавчого органу міської ради, без належно затвердженої проектної документації, без дозволу інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт.

Згідно п. 3.1.цього Положення розгляд питань за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об`єктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво.

Покликаючись на норми ст.376 ЦК України, ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення «Про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №835 від 09.09.2011 року, «Положенням про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженим рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №977 від 01.11.2016 року, оскільки відповідачем, в порушення вищезгаданих норм законодавства України та актів органів місцевого самоврядування, здійснено самочинне будівництво на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді міста Львова, та без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 27.12.2016р. відкрито провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_3 07.08.2017р. подав зустрічну позовну заяву до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання за ним права власності на будівлю розміром 8,55м на 3,70м загальною площею 31,5кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

17.10.2017р. ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву з відредагованими позовними вимогами, в якій просить визнати за ним право власності на будівлю під літерою 3-1 розміром 8,55м на 3,70м загальною площею 23,7кв.м. ( площа уточнена відповідно до заяви від 10.02.2022р.) за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 зазначає, що однією з вимог позивача за первісним позовом є зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати самовільно збудований житловий будинок під літ.3-1 розміром 8,35x3,70 м. Проте, цю будівлю він купив у 1982 році у держави як господарську будівлю відповідно до рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів №523 від 26.10.1982р. про це свідчить копія рішення, довідка Шевченківського райфінвідділу від 28.12.1982р. про оплату і квитанції про оплату.

Згідно листа Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 07.04.1988р. голові виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів : в будинковолодінні АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3 самовільно переобладнав сарай в житло розм. 8,55x3,70 (а.с.245 інвентаризаційної справи будинковолодіння АДРЕСА_1 ). Факт переобладнання придбаного сараю під житло стверджується інформацією, що міститься у зведеному акті вартості будівель і споруд, поверховому плані від 1988р., листі ЛМБТІ №8300 від 18.03.1993р.. які є в інвентаризаційній справі.

Відповідно до внесених в п.3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики №127 від 24.05.2001, змін наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №404 від 09.08.2012 року не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.

Факт, що будинок під літ.3-1 на АДРЕСА_1 розмірами 8,55 х 3.70, переобладнаний з сараю до 1988 року, не є самочинним, стверджує довідка Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради №1/10222 від 07.08.2017р. та зняття цим підприємством штампу «самочинне будівництво» щодо цього будинку.

Позивач за первісним позовом вимагає знести об`єкт, який відповідач купив у держави та набув у власність і який не є самочинним будівництвом. Оскільки він не зареєстрував право власності на цю будівлю, а позивач заперечує проти її існування, вимагаючи її демонтажу, змушений звернутись в суд за захистом свого права.

Третя особа ОСОБА_4 12.07.2018р. подала позовну заяву з самостійними вимогами до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому просить суд зобов`язати ОСОБА_3 власним коштом демонтувати самовільно збудований житловий будинок під літ.3-1 розміром 8,55 х 3,70 м, сіни під літ. з-І розміром 8,35 х 2,55 м, житлову прибудову під літ. З?- 2 розміром 8,75 х 4,23 м в АДРЕСА_1 ,а у разі невиконання ОСОБА_3 рішення суду примусово демонтувати ці будівлі за його кошти.

Вказує, що нею було подано позов до ОСОБА_3 про звільнення земельної ділянки від самовільних будов і такий було задоволено рішенням апеляційного суду Львівської області від 14.02.2011р. ОСОБА_3 рішення суду не виконав.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова, яким задоволено позов ШРА до ОСОБА_3 про демонтаж самовільного будівництва також ОСОБА_3 не було виконано, а виконавче провадження закрито.

Зазначає, що рішенням апеляційного суду Львівської області встановлено, що на присадибній ділянці для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 проведено самовільне будівництво з порушенням прав інших співвласників будинку, яке повинно бути демонтовано.

Із підстав невиконання рішень суду ОСОБА_3 щодо демонтажу самовільних будов та наявності перешкод у користуванні спільною земельною ділянкою співвласниками будинку , які мають право на користування такою, змушена звертатися до суду з позовом як третя особа із самостійними вимогами.

Ухвалою суду від 26.07.2018р. зустрічна позовна заява ОСОБА_3 залишена без руху для усунення недоліків оплати судового збору у повному розмірі.

30.01.2019р. справа в порядку автоматизованого розподілу передана для розгляду судді Луців-Шумській Н.Л.

Ухвалою суду від 05.04.2019р. прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_4 , Львівська міська рада, про визнання права власності на будівлю з дати її подання 07.08.2017р. та з врахуванням уточнень від 17.10.2017р.

Цією ж ухвалою прийнято позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи Львівська міська рада, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою від 12.07.2018р.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради вказує на те, що розпорядження №567 "Про демонтаж самовільно збудованого житлового будинку, сіней, житлової прибудови" є чинним. ОСОБА_3 здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м.Львова без дозвільного документа, що дає право виконувати будівельні роботи. Томи його вимоги про визнання права власності на таке самочинне будівництво є необґрунтованими.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_4 зазначає, що у ОСОБА_3 немає жодного документу на придбання сараю, який він переобладнав у будинок. Визначаючи в 1988р. розмір часток співвласників будинковолодіння на АДРЕСА_1 БТІ врахувало належність ОСОБА_3 сараю під літ. В та не включило сарай, який він, за його твердженням придбав в 1982р. Також зазначає, якщо ОСОБА_3 переобладнав сарай у житловий будинок до 1992р., і воно не є самочинним будівництвом, то реєстрація його права власності повинна здійснюватися державними органами на підставі документів про відповідність проведеного будівництва державним будівельним нормам та про право користування або право власності на земельну ділянку, на якій воно проведено. Суд не може підміняти державні органи. Зазначає, що ОСОБА_3 здійснив самочинне будівництво з порушенням прав співвласників будинку. У нього відсутні документи на право власності або право користування земельною ділянкою. Також вказує на невиконання ОСОБА_3 судових рішень та порушення ним прав інших співвласників будинку.

У відзиві на позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 представник відповідача ОСОБА_5 зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та земельною ділянкою уже були предметом розгляду і 14.02.2012 р. апеляційним судом Львівської області прийнято рішення у цій справі, яким позов було задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні належними їй на праві власності частиною будинку та господарськими будівлями на АДРЕСА_1 та садибною земельною ділянкою шляхом звільнення заїзду до будинковолодіння і земельної ділянки від самочинно збудованих будівель та споруд. Рішення набрало законної сили та звернено до виконання. Вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 .

У відповіді на відзив на зустрічний позов представник ОСОБА_3 зазначає про те, що об`єкт спору переобладнано ОСОБА_3 у житло до 1988 року. Тому вказане позивачем Положення «Про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові», затверджене рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №835 від 09.09.2011р. не може стосуватися будівництва, проведеного у 1980-х роках. Зазначає, що після набрання чинності наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №404 від 09.08.2012р., в насідок якого скасовується відповідальність за самочинне будівництво щодо об`єктів нерухомого майна, побудованих до 05.08.1992 року, об`єкт спору перестав бути самочинним будівництвом. Це підтверджується зняттям уповноваженим органом ОКП ЛОР БТІ та ЕО штампу про самовільне будівництво щодо житлового будинку під літ.З-1 у технічному паспорті на будинок.

У відповіді на відзив представника відповідача третя особа ОСОБА_4 вказує на те, що підставою її позову є обставини, які виникли після постановлення судового рішення в 2012р., його невиконання та невиконання розпорядження Шевченківської районної адміністрації щодо знесення самочинно збудованих споруд.

У запереченні на відповідь представника ОСОБА_3 на відзив на зустрічний позов ОСОБА_4 наголошує на відсутності у відповідача документів про оплату коштів за придбаний сарай. Реєстрація права власності ОСОБА_3 на 9/100 частин будинку не проведена. Споруди під літ.З-1 не існує, оскільки внаслідок реконструкції цю споруду збільшено добудовами і створено окремий житловий будинок.

Ухвалою суду від 16.03.2021р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 про зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати самовільно збудовані сіни під літ.з-1 розміром 8,35х2,55м, житлову прибудову під літ. З?-2 розміром 8,75х4,23м за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги Шевченківської районної адміністрації та ОСОБА_4 підтримав, проти зустрічного позову заперечив, покликаючись на обставини, зазначені у поданих позивачем заявах по суті спору.

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_4 свої позовні вимоги та позовні вимоги Шевченківської районної адміністрації підтримала, проти зустрічних позовних вимог заперечила. У своїх доводах та запереченням покликалася на подані нею заяви по суті спору.

Представник відповідача підтримав зустрічні позовні вимоги, проти первісного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами заперечив з підстав, наведених у заявах по суті спору.

Представник третьої особи Львівської міської ради підтримав позовні вимоги Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та позовні вимоги ОСОБА_4 , заперечив проти зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 .

Заслухавши вступне слово сторін, їх представників, третіх осіб, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої доводи та заперечення, дослідивши надані суду у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного і зустрічного позовів та позову третьої особи із самостійними вимогами з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що ОСОБА_3 є співвласником будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 . Йому на праві власності належать в будинку приміщення під літ.2а-1 площею 7,3кв.м, 2а-2 площею 5,0кв.м,2а-3 площею 10,0кв.м.

Крім того, в 1982 році ОСОБА_3 придбав у власність господарську споруду, що знаходиться у подвір`ї будинку за адресою АДРЕСА_1 для використання під сарай. Це підтверджується копією рішення виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів №523 від 26.10.1982р.

Згідно рішення виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів від 11.04.1989р. №154 Ярошику належить 9/100 частин будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , до складу якого входять приміщення під літ.2а-1 площею 7,3кв.м, 2а-2 площею 5,0кв.м,2а-3 площею 10,0кв.м.та сарай «В».

ОСОБА_4 є співвласником цього будинковолодіння і її частка складає 25/100.

Відповідно до рішення виконкому Львівської міської ради народних депутатів №989 від 01.08.1955 року за будинком на АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 600кв.м., а у фактичному користуванні співвласників будинку знаходиться земельна площею 879,0кв.м.

Дані обставини підтверджуються документами, що містяться в матеріалах інвентаризаційної справи, вказані у технічному паспорті на будинок від 10.10.2003р. та в матеріалах справи т.1 а.с.7,8-17, 90,91,102,210.

Встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2011 року, яке залишено без змін колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2011 року, у справі № 2/305/10 задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 та позовні вимоги ОСОБА_6 , зобов`язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_7 , ОСОБА_6 перешкод у користуванні належними їм на праві приватної власності часниками будинку і господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та присадибною земельною ділянкою шляхом звільнення заїзду до будинковолодіння і земельної ділянки від самочинно побудованих будівель та споруд.

Також встановлено, що розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 29.07.2011р. «Про демонтаж самовільно збудованого житлового будинку, сіней, житлової прибудови» зобов`язано ОСОБА_3 у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самовільно збудований житловий будинок під літ.З-1 розміром 8,55х3,70м, сіни під літ.з-1 розміром 8,35х2,55м, житлову прибудову під літ.З?-2 розміром 8,75х4,23м за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 03.10.2012р. у справі №1328/4441/12 було частково задоволено позов Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та зобов`язано ОСОБА_3 виконати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 29.07.2011р. «Про демонтаж самовільно збудованого житлового будинку, сіней, житлової прибудови». Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про скасування цього розпорядження.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 12.02.2013р. у справі №1328/4441/12 скасовано рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 03.10.2012р. в частині вимог Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Ухвалено нове рішення, яким, з врахуванням ухвали від 10.12.2013р. про виправлення описки, зобов`язано ОСОБА_3 демонтувати об`єкти самочинного будівництва під літ.З-1 розміром 8,55х2,55м, сіни під літ.з-1 розміром 8,35х2,55м, прибудову під літ. З'-2 розміром 8,75х4,23м за адресою АДРЕСА_1 за власний рахунок. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вказані судові рішення набрали законної сили, рішення звернуто до виконання, видано на виконавчий лист (т.1 а.с.31-32,33-34,35,70, т.2 а.с.14,187-188).

Судовими рішеннями було встановлено що ОСОБА_3 самовільно переобладнав господарську споруду сарай літ.«В» під житловий будинок, здійснивши це переобладнання на земельній ділянці, яка закріплена за будинковолодінням так і на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні співвласників, через яку існує єдиний вхід та заїзд до будинку, господарських будівель та присадибної ділянки. Цими діями ОСОБА_3 порушив право співвласників будинку можливості безперешкодно користуватися належною їм власністю та присадибною ділянкою, на якій знаходяться належні кожному на праві власності господарські будівлі. З метою захисту порушених прав співвласників судами ухвалено рішення про зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати об`єкти самочинного будівництва.

Таким чином, у відповідності до положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені попередніми судовими рішеннями та не потребують доказування.

Звертаючись в суд з позовною вимогою про зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати самовільно збудований житловий будинок під літ.З-1 розміром 8,55 х 3,70 м за адресою АДРЕСА_1 , Шевченківська районна адміністрація зазначає про те, що ОСОБА_3 здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді міста Львова і без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та покликається на норми ст.376 ЦК України, Положення про порядок врегулювання питань самовільного будівництва у м.Львові», затвердженого рішенням Львівського міськвиконкому №835 від 09.09.2011р.

Судом встановлено, що у технічному паспорті на будинок за адресою АДРЕСА_1 від 10.10.2003р., який виданий ОКП ЛОР БТІтаЕО, є відмітка про самочинне будівництво будинку під літ.З-1 розміром 8,55х3,70м, сіней під літ.з-1 розміром 8,35х2,55м, житлової прибудови під літ. З?-2 розміром 8,75х4,23м за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, технічний паспорт на будинок від 10.10.2003р. містить відмітку про те, що 07.08.2017р. за адресою АДРЕСА_1 знято штамп про самовільне будівництво на будівлю під літ.З-1 розмірами 8,55м х 3,70м, переобладнану з сараю до 1988 року, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р. зі змінами внесеними наказом №404 від 09.08.2012р., наказом №2 від 08.01.2013р.

Дані обставини підтверджуються копіями технічного паспорта на будинок від 10.01.2003р., копіями довідок ОКП ЛОР БТІтаЕО від 07.08.2017р., 20.04.2018р. (т.1 а.с.92-101,102,269).

Відповідно до внесених в п.3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики №127 від 24.05.2001, змін наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №404 від 09.08.2012 року, які були чинні на час подання ОСОБА_3 зустрічного позову, не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.

Покликаючись на норми ч.4 та ч.7 ст.376 ЦК України яка регулює питання самочинного будівництва, позивач не долучає доказів на підтвердження права власності чи користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , на якій знаходиться житловий будинок під літ.З-1 розміром 8,55 х 3,70 м, її цільового призначення. Не зазначає на якій саме частині земельної ділянки знаходиться вказаний житловий будинок під літ.З-1, враховуючи те, що у фактичному користування співвласників знаходиться земельна ділянка більшої площі ніж та, що закріплена за будинком АДРЕСА_1 . Також не надано документів на підтвердження істотного порушення будівельних норм і правил при зведенні даного об`єкту, неможливості здійснення його перебудови або відмови ОСОБА_3 від її проведення.

У долученому до позову розпорядженні Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №567 від 29.07.2011 року підставою для зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати самовільно збудований будинок під літ.З-1 розміром 8,55 х 3,70 м є не вказані вище обставини, а відсутність заяви-згоди мешканців будинку АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 .

Третя особа ОСОБА_4 обґрунтовує свої самостійні позовні вимоги про зобов`язання ОСОБА_3 власним коштом демонтувати самовільно збудований житловий будинок під літ.3-1 розміром 8,55 х 3,70 м, сіни під літ. з-І розміром 8,35 х 2,55 м, житлову прибудову під літ. З?- 2 розміром 8,75 х 4,23 м в АДРЕСА_1 невиконанням ОСОБА_3 попередніх судових рішень апеляційного суду Львівської області від 14.02.2011р. та від 12.02.2013р. щодо демонтажу самовільних будов та наявністю у неї перешкод у користуванні спільною земельною ділянкою будинку.

Встановлено, що Шевченківським районним судом м.Львова розглянута справа №2- 305/10 (№22-ц-22/11) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 за участю третіх осіб про усунення перешкод у користуванні власністю та земельною ділянкою, знесення самочинного будівництва, приведення земельної ділянки в попередній стан та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 з участю третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном. У цьому позові ОСОБА_4 просила ухвалити рішення про знесення тих самих об`єктів нерухомого майна, які є предметом даного позову.

14 лютого 2012 року Апеляційним судом Львівської області було прийнято рішення у цій справі №2-305/10 (№22-ц-22/11) яким позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задоволено частково; зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у користуванні належними їм на праві приватної власності частинами будинку та господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та присадибною земельною ділянкою шляхом звільнення заїзду до будинковолодіння і земельної ділянки від самочинно збудованих будівель та споруд. Отже, цим рішенням було захищено порушені права ОСОБА_4 як співвласника будинку та користувача земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили та для його виконання відкрито виконавче провадження ВП №31206594.

Третьою особою ОСОБА_4 не надано суду документів, які б доводили наявність інших обставин, що можуть слугувати підставою її вимог про знесення ОСОБА_3 будівель під літ.3-1 розміром 8,55 х 3,70 м, під літ. з-І розміром 8,35 х 2,55 м, під літ. З?- 2 розміром 8,75 х 4,23 м в АДРЕСА_1 .

Невиконання однією із сторін спору судового рішення, яке набрало законної сили, не є підставою для повторного вирішення судом спору, що стосується того ж предмету і з тих самих підстав. ОСОБА_4 не доведено наявності інших обставин та підстав для задоволення її позовних вимог, крім тих що уже були предметом розгляду у інших вказаних вище цивільних справах.

Згідно норм статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за вимогами про знесення самочинного будівництва можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) передбачено, що у випадку порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 458/1173/14-ц, від 24 січня 2018 року у справі № 278/10/16-ц, від 20 грудня 2019 року у справі № 640/13906/17.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зобов`язання демонтажу самочинного будівництва на АДРЕСА_1 слід відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання за ним права власності на будівлю (житловий будинок) під літ.З-1 розміром 8,55 х 3,70 м загальною площею 23,7кв.м за адресою АДРЕСА_1 , то вони також не підлягають задоволенню, оскільки суд не може підміняти собою державні органи, до компетенції яких входить реєстрація права власності на новозбудовані, реконструйовані чи переобладнані об`єкти нерухомого майна.

Однак існують випадки, коли можна визнати право власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду. Такими випадками є:

надання земельної ділянки в установленому порядку особі, яка здійснила самочинне будівництво, під уже збудоване майно і визнання права власності за цією особою;

визнання права власності на нерухоме майно на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, на якій майно збудовано, якщо це не порушує права інших осіб.

Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного. Таку правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 21.10.2020 р. у справі № 910/2939/19З.

Оцінюючи подані учасниками провадження у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісного і зустрічного позовів та позову третьої особи із самостійними вимогами..

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Львівська міська рада, про зобов`язання ОСОБА_3 до вчинення дій демонтажу самочинно збудованого житлового будинку під літ.З-1 розміром 8,55 х 3,70 м за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_4 , третя особа Львівська міська рада, про визнання за ОСОБА_3 права власності на будівлю (житловий будинок) під літ.З-1 розміром 8,55 х 3,70 м загальною площею 23,7кв.м за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

У задоволенні позовних вимог третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи Львівська міська рада, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про зобов`язання ОСОБА_3 за власні кошти демонтувати самочинно збудований житловий будинок під літ.З-1 розміром 8,55 х 3,70 м, сіни під літ.з-1 розміром 8,35 х 2,55 м, житлову прибудову під літ.з-1-2 розміром 8,75 х 4,23 м за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.03.2022р.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська