Справа № 697/2533/21
Провадження № 2/697/5/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03 березня 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання Титар Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.09.2020 о 10 год. 15 хв. В м. Каневі по вул. Енергетиків, 4 ОСОБА_2 керував автомобілем OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпечності та рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на автомобіль HYUNDAI SANTAFE, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У зазначеній ДТП транспортний засіб HYUNDAI SANTAFE, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, отримав механічні пошкодження правої частини автомобіля. Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2020 в адміністративній справі № 697/1760/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Вказана постанова суду набрала законної сили 18.10.2020. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП була забезпечена Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/6602480 від 10.10.2019 у ПАТ «СК «Оранта». За заявою ОСОБА_1 про здійснення страхового відшкодування ПАТ «СК «Оранта» здійснило часткове відшкодування завданої шкоди та 27.10.2020 перерахувало на рахунок потерпілої ОСОБА_1 14868,10 грн. Фактична вартість відновлювального ремонту належного ОСОБА_1 транспортного засобу склала 51125,00 грн. Оскільки виплаченого ПАТ «СК «Оранта» сума страхової виплати у розмірі 14868,10 грн. є недостатньо для покриття завданої ОСОБА_1 матеріальної шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою має бути сплачена безпосередньо винною ОСОБА_2 , що складає 36256,90 грн. (51125,00 14868,10 = 36256,90 грн.). 02.09.2021 позивачем було направлено на адресу відповідача пропозицію про врегулювання майнового спору в досудовому порядку, однак лист був повернутий у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 36256,90 грн., судовий збір в сумі 908,00 грн. та витрати по оплаті послуг адвоката в сумі 5707,00 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу без її участі, свої інтереси уповноважила представляти адвоката Мосійчука В.М.

Представник позивача адвокат Мосійчук В.М. в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 06.09.2020 о 10 год. 15 хв. в м. Канів по вул. Енергетиків, 4 керував автомобілем OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпечності та рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на автомобіль HYUNDAI SANTAFE, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина відповідача ОСОБА_2 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2020 та накладено штраф (а.с.14). Постанова набрала законної сили 27.10.2020.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП була забезпечена Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/6602480 від 10.10.2019 у ПАТ «СК «Оранта».

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки HYUNDAI SANTAFE, д.н.з. НОМЕР_2 . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Згідно розрахунку страхового відшкодування від 06.10.2020 складеного ПАТ «СК «Оранта», сума страхового відшкодування складає 14868,11 грн.

Фактична вартість відновлювального ремонту належного ОСОБА_1 транспортного засобу склала 51125,00 грн., що підтверджується актом здачі-приймання автомобіля від 10-18.03.2021, рахунком-фактурою № 44 від 10.03.2021, актом виконаних робіт від 17.03.2021, рахунком № 15 від 29.01.2021, квитанцією про оплату 16200,00 грн. від 29.01.2021, видатковою накладною № 11 від 02.02.2021 та товарним чеком № 44 від 17.03.2021 про оплату ОСОБА_1 вартості відновлювального ремонту в розмірі 34926,00 грн.

02.09.2021 позивачем було направлено на адресу відповідача пропозицію про врегулювання майнового спору в досудовому порядку, однак лист був повернутий у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

До цих правовідносин підлягають застосуванню правові норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України)

При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що ДТП відбулось з вини відповідача ОСОБА_2 , який на правовій підставі керував транспортним засобом, та між його діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2020, то сума відшкодування має бути стягнута саме з нього в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди, за відрахуванням суми сплаченої страховою компанією, тобто стягненню підлягає 36256,90 грн. (51125,00 грн. 14868,10 грн.).

Судові витрати підлягають розподілу згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 07.12.2021 між адвокатом Мосійчуком В.М. та Калашник Ю.О. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, в додатку до якого зазначено обсяг та форми надання правової допомоги та визначено розмір гонорару. У відповідності до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу до її складу входить ознайомлення, вивчення та правовий аналіз матеріалів для підготовки позовної заяви ( вартість 1135,00 грн.) , підготовка процесуальних документів ( 3405,00 грн.), участь у судовому засіданні ( 567,50 грн.), всього на суму 5707,50 грн.

Враховуючи, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні, не підлягає стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 567,50 грн.

Також позивачем при поданні позову сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 908,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5140,00 грн.

Керуючись ст.ст. 258, ч.6 ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 36256,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 5140,00 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий Л . О . Колісник