Справа №1319/7629/2012
пр № 6/464/7/22
У Х В А Л А

09 березня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання,

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить поновити строк на подачу заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, видати дублікати виконавчих листів № 1319/7629/2012, видані Сихівським районним судом м.Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитним договором № 21/МБ-48 від 11 квітня 2007 року в розмірі 37 412,50 гривень та судові витрати у розмірі 374,15 гривень та поновити строк для пред`явлення їх до виконання. В обґрунтування заяви покликається, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11 лютого 2021 року у даній справі замінено сторону стягувача щодо примусового виконання виконавчих листів на заявника. В результаті укладення договору про відступлення права вимоги від 17 липня 2020 року останнім набуто прав кредитора, однак при передачі справ та документації проведено перевірку матеріалів кредитної справи № 21/МБ-48 від 11 квітня 2007 року, якою виявлено факт відсутності оригіналу виконавчого листа № 1319/7629/2012, відтак заявник був позбавлений вчасно пред`явити виконавчі документи на примусове виконання. Разом з тим, заявник вказує, що первісний стягувач ПАТ «КБ «НАДРА» також не мав об`єктивної можливості вчасно пред`явити виконавчі листи до виконання, оскільки з 04 червня 2015 року перебувало у стадії ліквідації.

У судове засідання представник заявника не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Від представника боржника ОСОБА_2 адвоката Сірого А.В. надійшло клопотання про розгляд даної заяви у його відсутності, також надав письмові пояснення, в яких у задоволенні заяви просить відмовити.

Інші учасники справи на розгляд заяви не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце її розгляду, проте їх неявка не є перешкодою розгляду даної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Встановлено, що 05 вересня 2012 року Сихівським районним судом м. Львова ухвалено рішення по справі № 1319/7629/2012, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитним договором № 21/МБ-48 від 11 квітня 2007 року в розмірі 37 412,50 гривень та судові витрати у розмірі 374,15 гривень.

Первісним стягувачем пред`явлено виконавчий лист до виконання.

Постановою старшого державного виконавця Сихівського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області від 06 квітня 2017 року виконавчий лист повернуто до Сихівського районного суду м.Львова, з підстав що Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 березня 2017 року поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова. Указана постанова стягувачем не оскаржувалась.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2017 року апеляційну скаргу відхилено та рішення Сихівського районного суду м.Львова від 05 вересня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11 лютого 2021 року замінено первісного стягувача ПАТ КБ «НАДРА» щодо виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 05 вересня 2012 року у цивільній справі № 1319/7629/2012 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Чітко визначені та однакові строки здійснення процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця обставина підтверджується належними та допустимими доказами; обставина свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

У даному випадку зазначені умови відсутні. Покликання заявника, що первісний стягувач ПАТ «КБ «НАДРА» не мав об`єктивної можливості вчасно пред`явити виконавчі листи до виконання, оскільки з 04 червня 2015 року перебувало в стадії ліквідації не береться судом до уваги виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с 164), у такій наявна заява представника ПАТ «КБ «НАДРА» Морганюк Ю.Є. від 13 квітня 2017 року, яка діє на підставі довіреності ПАТ «КБ «НАДРА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» Стрюкової І.О. про відхилення апеляційної скарги. Отже первісний стягувач був обізнаний із рухом даної справи і проявляючи розумну обачність та інтерес повинен був зацікавлений у виконанні рішення суду. Недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку стягувача за таких обставин не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника.

Разом з тим, укладаючи договір про відступлення права вимоги від 17 листопада 2020 року заявнику мало бути відомо про всі ризики придбання права вимоги за виконавчим документом із пропущеним строком пред`явлення його до виконання.

Варто зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Безпідставне поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд. Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. У рішенні Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року (заява № 32053/13) наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції) «про захист прав людини і основоположних свобод».

З урахуванням наведеного, суду не надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б об`єктивну неможливість первинного стягувача вчинити всі можливі дії, спрямовані на пред`явлення виконавчого документа до виконання у строки, визначені чинним законодавством України.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 висловила правову позицію, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Водночас хибним є твердження заявника про втрату виконавчого документа, оскільки такий знаходиться у матеріалах даної справи (а.с. 163), що вкотре підтверджує байдужість стягувача щодо виконання рішення суду, оскільки такий мав можливість ознайомитись з матеріалами цивільної справи та з`ясувати місцезнаходження виконавчого документа.

З урахуванням, що заявником не доведено підставності вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, відтак суд дійшов переконання про відмову у задоволенні заяви за необґрунтованістю. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду. При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.258-261, 268, 353, 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 09 березня 2022 року.

Суддя Г.О.Шашуріна