Справа № 131/927/21
Провадження № 2-др/131/2/22
03.03.2022 м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Балтака Д.О.
розглянувши у судовому засіданні без фіксації судового засідання технічними засобами в м. Іллінці заяву представника позивача адвоката Діденко Н.П. про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва, -
встановив:
10 лютого 2022 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат в цивільній справі № 131/927/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва.
Заяву мотивовано тим, що Іллінецьким районним судом Вінницької області 13 грудня 2021 р. у вказаній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено, однак, при ухваленні зазначеного рішення, судом не вирішено питання щодо судових витрат на правову допомогу. У зв`язку із зазначеним, представник позивача адвокат Діденко Н.П., просить суд стягнути з відповідача на користь її довірительки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2022 р. зазначена заява про винесення додатково рішення прийнята до розгляду та постановлено проводити її розгляд у загальному позовному провадженні.
02 березня 2022 р. до суду від відповідача надійшла заява, якою останній просить суд розглядати заяву без його участі та не заперечує щодо задоволення заяви представника позивача адвоката Діденко Н.П.
Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями статті 279 ЦПК України, суд розглядає заяву про винесення додаткового рішення за наявними у справі матеріалами.
При розгляді зазначеної заяви про винесення додаткового рішення у дані цивільній справі судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
У провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва.
Так, 13 грудня 2021 р. Іллінецьким районним судом Вінницької області у вищевказаній справі було ухвалено рішення, яким позов задоволений, та за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину незавершеного будівництва житлового будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.49-51).
Судом установлено, що звертаючись з зазначеним позовом до суду позивач ОСОБА_3 заявила вимогу про покладення судових витрат на відповідача, тому до позову було долучено договір укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Діденко Н.П. про надання правничої допомоги № 126 від 17.08.2021 року (а.с. 26-27), ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1017922 від 18.08.2021 р. (а.с.29), розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу з відміткою про фактичну оплату послуг в сумі 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп) грн.(а.с.28) квитанція до прибуткового касового ордера №126 від 17 серпня 2022 року про сплату ОСОБА_3 за послуги про надання правничої допомоги адвокату Діденко Н.П. гонорару у сумі 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн. (а.с.30).
Згідно з пунктом 4.2, розділу 4 договору про надання правової допомоги від 18.08.2021 р. № 126, укладеного між адвокатом Діденко Н.П. та Маренич М.О. гонорар адвоката по даній справі складає 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн, а саме, відповідно до розрахунку витрат на правничу допомогу за вказаним договором адвокатом було витрачено 10 годин та за домовленістю між адвокатом та позивачем одна година роботи оплачується у розмірі 500,00 грн , а саме:
1) юридичний аналіз доказової бази для подальшого формування позовних вимог та складання позовної заяви затрачено 2 години, що становить 1000,00 (одна тисяча гривень 00 коп) грн;
2) опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування позиції та консультування щодо необхідності додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи затрачено 2 години, що становить 1 000,00 (одна тисяча гривень 00 коп) грн;
3) підготовка процесуальних документів по справі: клопотання про звільнення від сплати судового збору, позовна заява, клопотання з процесуальних питань затрачено 6 годин, що становить 3000,00 ( три тисячі гривень 00 коп.) грн.;
В результаті вартість послуг адвоката за цим розрахунком складає 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини 1, частин 2, 3, 5 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Зміст постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначив, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат враховується:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до частини 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Суд приймає до уваги положення частини 3 статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту)на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 цього Закону встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункту 6 частини 1 статті 1 наведеного Закону).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Як зазначено у змісті пункту 3.2 рішення Конституційного Суду України (справа про правову допомогу) від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У відповідності до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 р. гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких, слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Дослідивши додані надані письмові докази на підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що дані докази відповідають критеріям належності, допустимості, розумної необхідності таких витрат та документально підтверджують факт понесення позивачем даних витрат у зазначеному розмірі.
Враховуючи вищенаведене, з урахуванням задоволення позовних вимог у заявленому розмірі, складності справи та об`єму виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерія реальності адвокатських витрат, а також критерія розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про винесення додатково рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн., оскільки саме в цій сумі витрати на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг поза межами судового засідання, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 15, 137, 141, 209, 259, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд -
ухвалив:

Заяву представника позивача - адвоката Діденко Н.П. про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва задовольнити.
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання:: АДРЕСА_2 .
Суддя: