Справа № 2-687/2003
Провадження № 22-ц/4806/235/22
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Мацунича М.В.,

суддів Фазикош Г.В., Готри Т.Ю.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Каланжов Владислав Іванович, на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 серпня 2003 року, ухвалену в справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Каланжов В.І., подав апеляційну скаргу на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 серпня 2003 року.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що він не повідомлявся про дату та час судового засідання. Про існування судового рішення від дізнався лише після отримання від державного виконавця постанови про відкриття виконавчого провадження. Так як ним сплачувалися аліменти в добровільному порядку, то в нього не було міркувань про наявність судового рішення щодо стягнення аліментів.

Крім того вважає, що оскаржувана постанова є заочним рішенням і ним подавалася заява до суду першої інстанції про перегляд заочного рішення, однак судом така заява була повернута. А тому, саме з дати повернення заяви слід рахувати строк на апеляційне оскарження постанови суду. З апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Каланжов В.І., звернувся 28.01.2021.

Колегія суддів перевіривши апеляційну скаргу приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Оскаржувана постанова ухвалена судом першої інстанції 14.08.2003.

При ухваленні вказаної постанови суд першої інстанції керувався Указом Президії Верховної Ради СРСР від 1 лютого 1985 року "Про деякі зміни порядку стягнення аліментів на неповнолітніх дітей" відповідно до якого була встановлена спрощена процедура розгляду заяв про стягнення аліментів.

Так, було встановлено, що заява про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у разі відсутності спору розглядається народним суддею одноособово без порушення цивільної справи.

Заяву про стягнення аліментів може бути подано заявником до суду за місцем його проживання або за місцем проживання особи, зобов`язаної платити аліменти.

Заява про стягнення аліментів розглядається при наявності згоди особи, зобов`язаної платити аліменти, або неодержанні суддею у встановлений строк її заперечень.

У разі відсутності відомостей про згоду особи, зобов`язаної платити аліменти, народний суддя не пізніш як наступного після одержання заяви дня повідомляє її про цю заяву і пропонує їй у строк не більш як десять днів, якщо вона і заявник проживають в одному місті чи районі, а в інших випадках у строк не більш як двадцять днів повідомити про свою згоду на стягнення аліментів або подати заперечення проти пред`явленої вимоги.

При одержанні згоди особи, зобов`язаної платити аліменти, або у разі неодержання в установлений у повідомленні строк її заперечень народний суддя не пізніш як наступного дня виносить постанову про стягнення аліментів.

Постанова народного судді виноситься на підставі свідоцтва про укладення шлюбу і запису про батьків у свідоцтві про народження дитини.

Стягнення аліментів провадиться в розмірах, установлених законом. З осіб, зобов`язаних платити аліменти, справляється встановлена державна пошлина.

Постанова народного судді про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягає негайному виконанню відповідно до правил, установлених Цивільним процесуальним кодексом Української РСР.

При незгоді з постановою народного судді особа, зобов`язана платити аліменти, має право подати про це заяву до суду. В цьому разі народний суддя скасовує постанову, і вимога одного з батьків про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розглядається у порядку позовного провадження.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 не подавав заяви про незгоду з вказаною постановою про стягнення аліментів та за його твердженням сплачував грошові кошти в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК Української РСР (чинного на момент ухвалення судового рішення) рішення суду, якщо воно не було оскаржене, набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження або на апеляційне подання. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 290 ЦПК Української РСР (чинного на момент ухвалення судового рішення) встановлено, що сторони, а також інші особи та прокурор, які брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з ч. 1,4 ст. 292 ЦПК Української РСР (чинного на момент ухвалення судового рішення) апеляційні скарги, апеляційне подання прокурора на рішення суду першої інстанції можуть бути подані протягом одного місяця з наступного дня після проголошення рішення. Скарги, подання, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд за заявою особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала.

ОСОБА_1 з 2003 року не вчиняв дій щодо оскарження постанови суду від 14.08.2003 та не навів переконливих доказів про причини пропуску строку на апеляційне оскарження такої постанови.

Апеляційним судом не береться до уваги твердження апелянта про те, що оскаржувана постанова була ухвалена судом першої інстанції як заочне рішення, оскільки таке ухвалене за спрощеною процедурою, що діяла на момент ухвалення судового рішення.

Статтею 358 ЦПК України встановлено підстави відмови судом апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження.

Частиною 2 ст. 358 ЦПК України встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення.

Встановивши, що ОСОБА_1 після ухвалення постанови не оскаржив її за порядком, який діяв на момент ухвалення такої, враховуючи те, що з апеляційною скаргою останній звернувся до суду апеляційної інстанції після 19 років і не навів обґрунтованих підстав для поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення, а тому слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Каланжов Владислав Іванович, на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 серпня 2003 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді