З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.02.2022 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Сивоконя С.С.,
за участі секретаря судового засідання - Поліщук І.В.,
представник позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів
Стислий виклад позиції позивача.
03.11.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі Ѕ його частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з часу подання позову і до повноліття.
Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач не бере жодної участі у вихованні та утриманні дітей. Позивачка вважає, що необхідним є стягнення з відповідача на утримання трьох спільних дітей у розмірі Ѕ частини його заробітку (доходу).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04.01.2022 було відкрито провадження по справі, вирішено розгляд вказаної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Представник позивача у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у передбаченому законом порядку. Будь яких заяв та клопотань до суду не надсилав.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ІІ. Мотивувальна частина.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 05.03.2019 та серії НОМЕР_2 від 05.03.2019 виданих повторно Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.8,9).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.08.2015 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.10).
За відомостями копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 15.08.2020 виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб після укладення якого прізвище дружини стало « ОСОБА_9 » (а.с.11).
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно зі ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до положень ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.
Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.
Зі змісту частини 1 статті 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При цьому, частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Таким чином, законодавством встановлено гарантований мінімальний розмір аліментів на утримання дітей у разі звернення до суду з такими вимогами.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд звертає увагу, що за ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановивши обставини, що враховуються при визначенні розміру аліментів, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, суд приходить до висновку, що аліменти у розмірі Ѕ заробітку відповідача на трьох дітей відповідатимуть потребам дітей та фінансовим можливостям відповідача.
При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст. 150,180-182, 192 СК України, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, ч.1 ст. 354, 430 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , інші відомості про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт з електронним безконтактним носієм № НОМЕР_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , інші відомості про особу суду не відомі, аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі Ѕ його частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 03.11.2021 до повноліття старшої дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Стягнення аліментів розпочати з часу звернення позивача до суду, тобто з 03.11.2021.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання, в іншій частині рішення підлягає виконанню після набрання ним законної сили.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.С. Сивокінь

(повний текст рішення складено 28.02.2022)