Провадження № 2/161/258/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Кирилюк В.Ф.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності правочину,
Рішенням суду від 25 січня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. У задовленні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено.

У відзиві на позовну заяву відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 178 ЦПК України, представником відповідача Труш І.В. було зазначено орієнтований розрахунок понесених судових витрат, що складається з витрат на професійну правничу допомогу, орієнтований розрахунок яких складає 10 000 грн..

28 січня 2022 року (згідно відмітки на конверті), після ухвалення рішення у справі, на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про долучення доказів понесених ним судових витрат на правничу допомогу адвоката з проханням ухвалити додаткове рішення з цього питання.

Оскільки ця заява подана у п`ятиденний строк, який визначений у ч.8 ст.141 ЦПК України, вона прийнята до розгляду судом.

Пунктом третім частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, які понесені відповідачем, а останній скористався своїм правом на подання доказів понесення цих витрат після ухвалення рішення у справі, як це передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України, судом призначено до розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення суду, з наступних підстав.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вже зазначав суд, докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу адвоката були подані представником відповідача в межах п`ятиденного строку, який визначений ч.8 ст.141 ЦПК України.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено, на позивача слід покласти всі судові витрати, понесені відповідачем ОСОБА_3 ..

Визначаючи розмір таких витрат, суд враховує положення ч.4 ст.141 ЦПК України, які передбачають, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Як слідує з матеріалів справи, у першій заяві по суті спору відзив на позовну заяву, відповідач в попередньому (орієнтовному) розрахунку вказав, що планує понести витрати у розмірі 10 000 грн. на правову допомогу адвоката.

Представник відповідача надала суду докази понесення судових витрат на правничу правову допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн., а саме договір про надання правової допомоги №16-11/01 від 16.11.2020 року, додаткову угоду №3 до договору №16-11/01 про надання правової допомоги від 26.07.2021 року, акт прийому-передачі виконаних робіт від 25.01.2022 року, квитанції до прибуткового ордеру від 16.08.2020 року, 16.11.2020 року на суму 10 000,00 грн.

Отже заявлені представником відповідача до стягнення судові витрати не перевищують суми, яка зазначена у його попередньому (орієнтовному) розрахунку, їх розмір відповідає складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг, а тому є обґрунтованим.

З наведених мотивів суд ухвалює додаткове рішення, яким стягує з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 10 000,00 грн. судових витрат, які понесені у зв`язку наданням професійної правничої допомоги.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень) на відшкодування понесених судових витрат у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачами у справі є:

1) ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

2) ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складений та підписаний 18 лютого 2022 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк