Справа № 344/7346/21
Провадження № 22-з/4808/22/22
Головуючий у 1 інстанції Мотрук Л.І.
Суддя-доповідач Бойчук
23 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Бойчука І.В.,
суддів Пнівчук О.В., Томин О.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кузя Андрія Петровича про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування», про відшкодування шкоди в порядку суброгації за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Тлумацького районного суду від 15 листопада 2021 року під головуванням судді Мотрук Л.І. у м. Тлумач,
Рішенням Тлумацького районного суду від 15 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні позову ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПрАТ СК «Альфа Страхування» про відшкодування шкоди в порядку суброгації.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» залишено без задоволення. Рішення Тлумацького районного суду від 15 листопада 2021 року залишено без змін.

Представник ОСОБА_1 11 лютого 2022 року подав заяву про ухвалення додаткового рішення по справі в частині стягнення на користь відповідача судових витрат, яка надійшла до Івано-Франківського апеляційного суду 14 лютого 2022 року. Заява обґрунтована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідач надав суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

Посилаючись на ст. 133, 137, 141 ЦПК України просив суд стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 3 535,43 грн судових витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року заяву призначено до розгляду без виклику учасників справи. Разом з тим роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції свої міркування або заперечення стосовно заяви про стягнення на користь позивачки судових витрат.

Представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заперечення щодо заяви про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, з таких підстав.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що відповідачем очікується понесення витрат за надання правової допомоги у цій справі. Відповідно до попереднього розрахунку таких витрат відповідач очікував понести витрати у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції 0,5 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за годину роботи адвоката та 0,5 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за кожну годину представництва адвоката в суді в судовому засіданні, але не менше 0,5 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Також зазначено, що докази фактичного розміру судових витрат будуть подані у порядку та строки, визначені ЦПК України.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесення відповідачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції заявником подано договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_1 та АО «Правнича компанія «Константа» 10.06.2021, рахунок-фактуру № 10.02.22 від 10.02.2022, акт № 2 до договору про надання правничої допомоги від 10.02.2022.

Відповідно до п. 6.2. договору розмір винагороди (гонорару) об`єднання, якщо інше не встановлено цим договором вабо в додатках до такого, становить: 0,5 розміру прожитого мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за годину роботи адвоката; 0,5 розміру прожитого мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за участь адвоката в якості представника клієнта в судовому засіданні за кожну годину представництва в суді, але не менше 0,5 розміру прожитого мінімуму.

Згідно п. 6.8., 6.9. договору розрахунки за договором здійснюються шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок об`єднання, оплата, якщо інше не визначено додатками до нього (рахунками, актами виконаних робіт, додатковими угодами) здійснюється не пізніше трьох днів з моменту виставлення рахунку та/або акта виконаних робіт.

З рахунку-фактури № 10.02.22 та акта № 2 до договору про надання правничої допомоги від 10.02.2022 убачається, що адвокатом на опрацювання ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження, апеляційної скарги, надання інформації про виконання ухвали апеляційного суду та подальший розгляд справи, направлення учасникам справи та суду відзиву на апеляційну скаргу витрачено час в кількості 0,85 год, а на складання відзиву на апеляційну скаргу - 2 год.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу згідно заяви представника ОСОБА_1 , апеляційний суд враховує відсутність заперечення позивача чи його клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, і чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, обґрунтованість розміру цих витрат, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності таких витрат.

Апеляційний суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з позивача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат.

З опису послуг вбачається, що відповідачу адвокатом Кузем А.П. надавалися послуги на правову допомогу, які полягали у здійсненні ним опрацювання документів, складання відзиву на апеляційну скаргу і його направленні стороні та суду.

Цей же адвокат брав участь в розгляді вказаної справи в суді першої інстанції, а тому був ознайомлений з матеріалами та обставинами справи. Враховуючи категорію справи та ціну позову, ця справа є малозначною і предмет спору в ній не є складним та містить лише аналогічні епізоди спірних правовідносин, характер позовних вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній не є складними та не займали значних витрат часу на їх виготовлення.Дослідивши відзив на апеляційну скаргу, слід зазначити, що викладені в ньому доводи про обставини справи є по суті такими ж як і у відзиві на позовну заяву, який надано відповідачем суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що складення відзиву на апеляційну скаргу не потребувало додаткових зусиль та знань, великої тривалості часу адвоката і не було необхідності у додатковому аналізі обставин справи та вивченні нормативно-правової бази. Таким чином, зазначення в розрахунку витрат на професійну правничу допомогу витраченого часу в кількості 2,85 год, зокрема і на опрацювання документів, направленні відзиву, що входить до послуги з підготовки та подання відзиву, є явно завищеною та необґрунтованою.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що зазначені виконані адвокатом роботи, з урахуванням їх незначної складності та того, що розгляд цієї справи у апеляційному суді здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а зазначений заявником розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 535,43 грн належним чином не обґрунтований, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких дій у справі, реальності адвокатських витрат, апеляційний суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору є витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 240,50 грн, які слід стягнути з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування», про відшкодування шкоди в порядку суброгації за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Тлумацького районного суду від 15 листопада 2021 року.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (, 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) 1 240,50 (одна тисяча двісті сорок) грн понесених витрат на правову допомогу у цій справі.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин