Справа № 486/1474/21
Провадження № 2-о/486/8/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року Южноукраїнськиймі ський суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді - Волкової О.І.

при секретарі - Новік Д.А.

за участю: заявниця - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області; Южноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Южноукраїнська державна нотаріальна контора Миколаївської області; Друга Первомайська державна нотаріальна Миколаївської області; Головне управління Державної Фіскальної Служби про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області; Южноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Южноукраїнська державна нотаріальна контора Миколаївської області; Друга Первомайська державна нотаріальна Миколаївської області; Головне управління Державної Фіскальної Служби про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй документів: свідоцтва про народження, трудової книжки, картки платника податків, свідоцтв про право на спадщину, свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Свою заяву обгрунтовує тим, що при видачі їй нового паспорта грамадянки України ID-картки з`ясувалось, що її дата народження в усіх документах зазначена невірно. Тому просить суд встановить факт належності документів, які видані на її ім`я, але в яких невірно зазначена дата її народження. Даний факт підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про її народження та, щодо актового запису про народження від 08 липня 2021 року та паспортом громадянки України ID-карткою, виданою на її ім`я.

В судовому засіданні заявниця уточнила підтримала свою заяву та просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючих документів.

Зацікавлені особи в судове засідання не з`явилася, але направили заяви в яких просили суд врахувати їх думку, викладену в письмових поясненнях та розглядати справу за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження, дата народження заявниці - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні встановлено, що заявниця отримала паспорт громадянки України (ID-картку) в якому зазначено дата її народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, в належних їй документах, а саме:

- Свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 виданого 14 січня 1984 року, Благодатненською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис №1;

- Трудовій книжці виданої 02.07.2004 року на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Реєстраційний номер картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб № НОМЕР_2 ;

- Свідоцтві про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2-154 від 19.03.2020 року виданого державним нотаріусом Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бутрей І.А.;

- Свідоцтві про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1574 від 20.12.2016 року, виданого державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори миколаївської області Лобовою Ольгою Миколаївною;

- Свідоцтві про загальнообов`язкове державне соціальне страхування№ від 26.12.2002 року, виданого Пенсійним фондом України,

дата народження заявниці зазначена ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Метою встановлення даного факту є те, що без встановлення даного факту заявниця не зможу повноцінно реалізовувати свої права.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для захисту прав та інтересів заявниці і для задоволення заяви шляхом встановлення факту належності ОСОБА_2 документів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Керуючись ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 10, 11, 13, 19, 43, 76-82, 89, 223, 247, 258-259, 263, 264, 265, 268, 293, 315, 319, 353-354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області; Южноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Южноукраїнська державна нотаріальна контора Миколаївської області; Друга Первомайська державна нотаріальна Миколаївської області; Головне управління Державної Фіскальної Служби про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме:

- Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 14 січня 1984 року, Благодатненською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис №1;

- Трудової книжки виданої 02.07.2004 року на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Реєстраційний номер картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб № НОМЕР_2 ;

- Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2-154 від 19.03.2020 року виданого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бутрей І.А.;

- Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1574 від 20.12.2016 року, виданого державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Лобовою Ольгою Миколаївною;

- Свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № від 26.12.2002 року, виданого Пенсійним фондом України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Волкова