ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1115/21 Номер провадження 22-ц/814/396/22Головуючий у 1-й інстанції Козир В. П. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Панченка О.О.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2021 року, ухвалене суддею Козир В.П., повний текст рішення складено - 04 листопада 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до голови Кобеляцької міської ради ОСОБА_4, Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради, Управління Державної казначейської служби у Кобеляцькому районі Полтавської області про визнання незаконними дій та бездіяльності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до голови Кобеляцької міської ради ОСОБА_4, Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради, Управління Державної казначейської служби у Кобеляцькому районі Полтавської області про визнання незаконними дій та бездіяльності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій, посилаючись на ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 55 Конституції України, просив суд визнати незаконними дії працівників Кобеляцької міської ради, міського голови ОСОБА_4, що виразилися в тому, що вони не виділили кошти на придбання пільгових ліків інвалідам ІІ групи, хворим на неспецифічний виразковий коліт, внаслідок чого позивач не зміг придбати ліки із знижкою 50 %; визнати незаконними дії та бездіяльність працівників «Кобеляцького Центру ПМСД», які приховали кошти та не видали йому пільгові рецепти, не прийняли ніяких мір для забезпечення пільгових категорій хворих, до яких позивач відноситься, коштами для отримання пільгових рецептів; стягнути з Кобеляцької міської ради через Кобеляцьке відділення Державного казначейства України кошти у сумі 3 211,17 грн. за завдану йому матеріальну шкоду та 17 000,00 грн. за завдану йому моральну шкоду; стягнути з відповідача витрати в сумі 80,00 гривень за копії заяв та додатків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є інвалідом ІІ групи. Згідно постанови КМУ від 17.08.1998 р. № 1303 «Кобеляцьким Центром ПМСД» йому за кошти державного бюджету повинні продаватися ліки зі знижкою 50 %, у тому числі асакол, метилпреднізолон та інші. Кобеляцька міська рада кошти на придбання цих ліків не виділила, а працівники «Кобеляцького Центру ПМСД» не приймали ніяких заходів для забезпечення хворих коштами для придбання пільгових рецептів. Позивач та його батьки зверталися в усній та у письмовій формі до «Кобеляцького Центру ПМСД» і їм надали відповіді про відсутність коштів. На підтвердження неправомірних дій з боку відповідачів позивач надав копію пояснень сімейного лікаря, відповіді з «Кобеляцького Центру ПМСД» від 01.03.2021 р., 13.04.2021 р., копію скарги до Кобеляцької ОТГ від 25.02.2021 р., копії заяв до «Кобеляцького Центру ПМСД» від 08.04.2021 р., 26.02.2021 р. Позивач зазначав, що внаслідок того, що не були виділені кошти, він змушений був придбавати ліки (асакол, метилпреднізолон) за повну вартість загалом на суму 6 422,34 грн., тобто за ліки пільгової категорії ним було переплачено 3 211,17 грн. (а з урахуванням уточнення вимог, наданих у судовому засіданні - 3 096,97 грн.), які є його матеріальними збитками, що призвело до погіршення його стану здоров`я, а також змусило позивача вживати заходів щодо відшукування коштів для придбання медичних препаратів з повною їх оплатою задля підтримання життєво важливих показників свого здоров`я. Вважає, що діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яку він оцінив у 17 000,00 грн., яка полягає у його душевних та фізичних стражданнях. Також вказував на те, що міський голова ОСОБА_4 навмисно не виділяє кошти саме для позивача через помсту батькові позивача за написані раніше заяви про злочин відносно ОСОБА_4 .

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_3 до голови Кобеляцької міської ради ОСОБА_4, Кобеляцької міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради, Управління Державної казначейської служби у Кобеляцькому районі Полтавської області про визнання незаконними дій та бездіяльності та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано протиправними бездіяльність Кобеляцької міської ради, що полягала у незабезпеченні належного фінансування витрат, пов`язаних з відпуском лікарських засобів на пільгових умовах особам з інвалідністю ІІ групи, до категорії яких відноситься ОСОБА_3 .

Стягнуто з Кобеляцької міської ради на користь ОСОБА_3 матеріальна шкода у сумі 3 096,97 грн. та моральна шкода у сумі 3 000,00 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради, що полягала у незабезпеченні заходів для забезпечення фінансування витрат, пов`язаних з відпуском лікарських засобів на пільгових умовах особам з інвалідністю ІІ групи, до категорії яких відноситься ОСОБА_3 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Кобеляцького міського голови ОСОБА_4, Управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області - відмовлено.

Стягнуто з Кобеляцької міської ради на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви у розмірі 2216,66 грн.

Стягнуто з Кобеляцької міської ради на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 40,00 грн.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви у розмірі 908,00 грн.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 40,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження наявності у позивача другої групи інвалідності та призначення йому саме тих ліків, які він придбавав за власний кошт, саме Кобеляцька міська рада та її міський голова є особами відповідальними за забезпечення відповідно до законодавства пільгових категорій населення лікарськими засобами та виробами медичного призначення на умовах, гарантованих державою. Позовні вимоги позивача про стягнення з Кобеляцької міської ради матеріальної шкоди підлягають задоволенню повністю у розмірі 50 % вартості придбаних позивачем лікарських засобів у межах заявлених ним позовних вимог з урахуванням уточнень у розмірі 3 096,97 грн. Проте, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач свої вимоги до голови Кобеляцької міської ради ОСОБА_4 не обґрунтовував щодо неналежного здійсненням ним своїх повноважень, а послався на помсту з боку міського голови батькові позивача за написані раніше заяви про злочин відносно ОСОБА_4 , наведені позивачем факти під час судового розгляду встановлені не були, тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до міського голови ОСОБА_4 за недоведеністю. В частині стягнення моральної шкодисуд прийшов до висновку про те, що достатнім розміром буде стягнення з Кобеляцької міської ради на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн, яка є розумною, справедливою та співмірною розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу. Доказів на підтвердження факту приховування коштів працівниками КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» з метою невидачі пільгових рецептів не надано, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Позовні вимоги про визнання незаконною бездіяльності працівників КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» підлягають частковому задоволенню, оскільки останнім не було вжито достатньо заходів з метою забезпечення належного фінансування витрат, пов`язаних з відпуском лікарських засобів на пільгових умовах особам з інвалідністю ІІ групи, до категорії яких відноситься позивач ОСОБА_3 . Фактів порушення прав позивача з боку Управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області під час судового розгляду справи не встановлено, тому у задоволенні позовних вимог до цього відповідача суд відмовив.

В апеляційній скарзі Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності Кобеляцької міської ради, стягнення з Кобеляцької міської ради матеріальної шкоди у розмірі 3 096,97 грн., моральної шкоди у розмірі 3 000 грн., судового збору, а також прийняти нові докази, які неможливо було подати раніше з причин, що не залежали від Кобеляцької міської ради і стали відомі лише 03 грудня 2021 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що виписування рецептів на придбання лікарських засобів на пільгових умовах регламентовано положеннями Правил виписування рецептів на лікарські засоби і вироби медичного призначення, які затверджені Наказам МОЗ № 360 від 19.07.2005 р., у яких відсутні підстави для відмови у виписуванні рецептів, таким чином лікуючий лікар всупереч нормативним вимогам Правил відмовив ОСОБА_3 у виписуванні пільгового рецепту. Суд дійшов висновку, що лікуючий лікар відмовив ОСОБА_3 у виписуванні рецепту з підстав відсутності фінансування з місцевого бюджету, у зв`язку з чим визнав протиправною бездіяльність Кобеляцької міської ради, однак відповідач не погоджується з встановленим фактом бездіяльності Кобеляцької міської ради. Зазначає, що позивач ОСОБА_3 замовчав той факт, що придбання лікарських засобів зі знижкою за рахунок Кобеляцької міської ради все ж таки відбувалося, а усні повідомлення та пояснення головного лікаря Коломієць Л.А. про те, що кошти з міської ради не виділялися і рецепти ОСОБА_3 не виписувалися з підстав відсутності фінансування, не відповідають дійсності. Цей факт спростовує протиправну бездіяльність Кобеляцької міської ради, оскільки у 2021 р. мало місце забезпечення міською радою певних категорій населення за окремими групами захворювань лікарськими засобами в межах бюджетних призначень. Також, на підтвердження вище вказаних фактів між «Кобеляцьким Центром ПМСД» та ТОВ «ГЕЛАКСІ ФАРМ» (аптечна установа) укладено відповідний договір про відпуск лікарських засобів за пільговими рецептами, про який до 03.12.2021 р. міській раді не було відомо. Зазначена інформація була отримана лише після подання фінансового звіту головним лікарем Коломієць Л.А. 03.12.2021 року. Отже, після виділення коштів з боку Кобеляцької міської ради на КНП «ЦПМСД» контроль за розподілом коштів між певними категоріями населення міською радою не здійснюється, а доводи Коломієць Л.А. про те, що кошти не виділялися, є недостовірними, оскільки спростовуються фактом виписки рецептів позивачу у липні та серпні 2021 р., т.я. міською радою виділяються кошти на реалізацію норм постанови КМУ № 1303, тобто, з викладеного випливає, що головний лікар Коломієць Л.А. самостійно на власний розсуд приймає рішення, яким категоріям з додатку №1 та №2, затверджених постановою №1303 від 17.08.1998 р., виписувати рецепт за рахунок коштів які надала Кобеляцька міська рада на виконання даної постанови, а яким ні. Це підтверджується матеріалами справи та пояснення лікаря ОСОБА_6 , яка надала пояснення працівникам Кобеляцького ВП ГУНП, що виписка рецепту здійснюється з дозволу головного лікаря КУ «ЦПМСД». Звертає увагу, що звернень від КНП «Кобеляцький ЦПМСД» до Кобеляцької міської ради протягом 2021 року з вказаними сумами, на які потрібно дофінансувати підприємство для забезпечення реалізації постанови КМУ №1303 від 17.08.2021 року, не надходило, а Кобеляцька міська рада самостійно дану потребу визначити немає можливості, оскільки відповідно до статуту КНП «Кобеляцький ЦПМСД» міська рада не має права втручатися у господарську діяльність комунального підприємства, яке самостійно несе відповідальність за свої дії чи бездіяльність. Таким чином вважає, що Кобеляцькою міською радою відносно ОСОБА_3 відсутня протиправна бездіяльність, оскільки Кобеляцька міська рада на підставі звернень «Кобеляцького Центру ПМСД» рішеннями сесій виділяла кошти на забезпечення окремих категорій населення рецептами на пільгових умовах, але самостійно, без відповідних обрахунків та переліку фінансової потреби від лікарської установи. Кобеляцька міська рада не може визначити, чи потребує позивач лікарських чи медичних засобів.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне некомерційне підприємство «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради вважає доводи апеляційної скарги безпідставними.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що позивач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, що встановлено на підставі довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 713713, копія якого міститься у матеріалах справи (т.с. 1 а.с. 5).

06.01.2021 р. позивач звертався до Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради із заявою про надання пільгових рецептів зі знижкою на 50 % на ліки асакол, метилпреднізолон (т.с. 1 а.с. 9).

08.04.2021 р. позивач звертався до Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради із заявою про надання інформації щодо можливості отримання рецептів з 50% знижкою на ліки асакол та метилпреднізолон, чи профінансовано цю категорію ліків міською радою (т.с. 1 а.с. 8).

25.02.2021 р. позивач звертався зі скаргою до Кобеляцької міської ради, у якій просив надати інформацію такого змісту: «Чи дійсно ОСОБА_4 не дав грошей і чому для закупки ліків інвалідам ІІ групи із знижкою 50 %...» (т.с. 1 а.с. 16).

01.03.2021 р. надано відповідь позивачеві за вих. № 01-12/243, згідно якої станом на 01.03.2021 р. забезпечити позивача лікарськими засобами на пільговій основі при амбулаторному лікуванні немає можливості у зв`язку з відсутністю коштів. Також повідомлено, що на 6 сесії 8 скликання Кобеляцької міської ради 16.02.2021 рішенням № 22 були затверджені кошти на обмежений період для забезпечення амбулаторного лікування пацієнтів, відповідно до постанови КМУ від 17.08.1998 № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань», додатку 2 «Перелік категорій захворювань, у разі амбулаторного лікування яких лікарські засоби відпускаються безоплатно». На забезпечення груп населення, у разі амбулаторного лікування яких лікарські засоби за рецептами лікарів відпускаються безоплатно або на пільгових умовах відповідно до додатку 1 ПКМУ від 17.08.1998 № 1303 кошти не виділялись у зв`язку з відсутністю бюджетного ресурсу (т.с. 1 а.с. 10).

13.04.2021 р. Комунальне некомерційне підприємство «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради надало відповідь позивачеві за вих. № 01-12/327, якою позивача повідомлено, що особи з інвалідністю І і ІІ груп відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» віднесені до груп населення, у разі амбулаторного лікування яких лікарські засоби за рецептами лікарів відпускаються з оплатою 50 % їх вартості згідно пункту 2 додатку 1 цієї постанови. Відповідно до ч. 1 п. 3 цієї постанови ці витрати пов`язані з відпуском лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах провадяться за рахунок асигнувань, що передбачаються державним та місцевим бюджетами на охорону здоров`я. Станом на 13.04.2021 Кобеляцькою міською радою кошти на групу населення, до якої відноситься позивач, не виділялися (т.с. 1 а.с. 11).

Позивачем здійснено придбання ліків за власний кошт, що підтверджується копіями чеків, а саме:

-08.12.2020 р.: метилпреднізолон - 248,00 грн.; асакол - 1401,20 грн. (т.с. 1 а.с. 12);

-22.12.2020 р.: метилпреднізолон - 228,40 грн. (зі знижкою (пільгова категорія) -267,60 грн.) (т.с. 1 а.с. 13);

-04.12.20 р.: метилпреднізолон - 252,50 грн. (т.с. 1 а.с. 13);

-10.03.2021р.: асакол - 1356,50 грн. (т.с.1 а.с. 13);

-07.04.2021р.: асакол - 1397,60 грн.; метилпреднізолон - 176,05 грн. (т.с. 1 а.с. 14);

-30.04.2021р.: асакол - 412,97 грн. (т.с. 1 а.с. 14);

-30.04.2021р.: асакол - 207,66 грн.; метилпреднізолон - 54,90 грн. (т.с.1 а.с. 14);

-17.04.2021р.: метилпреднізолон - 54,11 грн. (т.с. 1 а.с. 15);

-25.03.2021р.: метилпреднізолон - 94,70 грн. (т.с. 1 а.с. 15);

-19.02.2021р.: метилпреднізолон - 156,00 грн. (т.с.1 а.с. 15);

-14.03.2021р.: метилпреднізолон - 114, 99 грн. (т.с. 1 а.с. 15);

-06.03.2021р.: метилпреднізолон - 168,90 грн. (т.с. 1 а.с. 15);

-26.04.2021р.: метилпреднізолон - 100,00 грн. (т.с. 1 а.с. 15).

Отже, тільки раз (22.12.2020) позивач зміг придбати пільгові ліки зі знижкою 50 % від їх вартості. В інших випадках позивач змушений був придбавати ліки за їх повну вартість на загальну суму 6 196,08 грн, у тому числі: метилпреднізолон - 1420,15 грн, асакол - 4 775,93 грн, 50 % вартості яких складає загальну суму 3 098,04 грн. Саме така сума витрат на придбання лікарських засобів підтверджена позивачем належними та достатніми доказами у вигляді чеків, копії яких позивач додав до позову. Позивач же визначив свої витрати у розмірі 50 % вартості придбаних ним лікарських засобів у розмірі 3 096,97 грн.(після уточнення суми витрат у судовому засіданні), тому суд першої інстанції у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, керуючись принципом диспозитивності, розглянув позов у межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до журналу реєстрації виписки пільгових рецептів по 2 сімейній дільниці, розпочатого 27.10.2016 та закінченого 22.12.2020 (т.с. 1 а.с. 137 - 142) та журналу реєстрації виписки безкоштовних рецептів (ф-1) на лікарські засоби для лікування хворих в КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» по 2 сімейній дільниці, розпочатого 04.01.2021 (т.1 а.с. 143-144) пацієнту ОСОБА_3 , 1997 року народження, виписувалися такі пільгові рецепти (50 % знижка):

-19.10.2020 р. - асакол (рецепт № 1957), метипреднізолон (рецепт № 1958);

-29.10.2020 р. - асакол (рецепт № 1654), метилпреднізолон (рецепт № 1655);

-04.11.2020 р.- асакол (рецепт № 2406), метилпреднізолон (рецепт № 2407);

-24.11.2020 р.- асакол (рецепт № 2433), метилпреднізолон (рецепт № 2434);

-15.12.2020 р.- асакол (рецепт №2463), метилпреднізолон (рецепт № 2464);

-24.05.2021 р.- асакол (рецепт № 536), метилпреднізолон (рецепт № 537).

03.02.2021 р. КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» звернувся до голови Кобеляцької міської ради ОСОБА_4 (т.с. 1 а.с. 147) із проханням винести питання на чергову сесію Кобеляцької міської ради щодо фінансування Програми розвитку та фінансової підтримки Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради, сума фінансування на 2 місяці - 615 912,00 грн. на забезпечення певних категорій пацієнтів, серед яких відсутні були особи з інвалідністю ІІ групи.

25.02.2021 р. КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» звернувся до голови Кобеляцької міської ради ОСОБА_4 (т.с. 1 а.с. 148) із проханням вирішити питання щодо пільгового забезпечення лікарськими засобами за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування, на виконання постанови КМУ від 17.08.1998 № 1303 зі змінами, відповідно до додатку 1 цієї постанови.

22.04.2021 р. КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» надав інформацію Кобеляцькій міській раді (т.с. 1 а.с. 145-146), згідно якої гр. ОСОБА_3 , 1997 р.н., мешканець м. Кобеляки, Полтавської області, перебуває на «Д» обліку у завідувача Кобеляцької АЗПСМ, лікаря загальної практики-сімейного лікаря ОСОБА_6 , визнаний інвалідом ІІ гр. дитинства з 04.02.2020 р. У 2020 році ОСОБА_3 були виписані рецепти на лікарські засоби: асакол: 27.04.2020 р.- 1 упаковка; 13.05.2020 р.- 1 упаковка; 05.06.2020 р.- 1 упаковка; метилпреднізолон: 05.06.2020 р. - 2 упаковки; 03.07.2020 р. - 1 упаковка у відповідності до постанови КМУ від 17.08.1998 № 1303. Факт виписки рецептів на пільгові ліки зафіксовано у медичній карті амбулаторного хворого ОСОБА_3 . Рецепти на забезпечення пільговими медикаментами виписувалися у зв`язку з тим, що були виділені кошти на ці потреби з районного бюджету. Доведено також до відома, що станом на 22.04.2021 р. забезпечити ОСОБА_3 лікарськими засобами на пільговій основі при амбулаторному лікуванні немає можливості у зв`язку із тим, що Кобеляцькою міською радою кошти на відповідну групу населення не виділялися.

06.05.2021 р. КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» звернувся до фінансового відділу (т.с. 1 а.с. 194) із проханням виділити додаткові кошти на медикаменти для забезпечення медикаментами пільгової категорії населення (онкохворих) у сумі 225,00 тис. грн. та на придбання туберкуліну.

08.07.2021 р. КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» звернулося до міського голови ОСОБА_4 з проханням розглянути на черговій сесії міської ради питання про виділення додаткових коштів у сумі 100,00 тис. грн. на забезпечення онкохворих наркотичними засобами (т.с. 1 а.с. 195).

18.08.2021 р. КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» звернулося до голови Кобеляцької міської ради ОСОБА_4 з проханням вирішити питання щодо виділення коштів для пільгового забезпечення хворих лікарськими засобами за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування, у тому числі 15 000,00 грн - для забезпечення лікарськими засобами хворих інших (не перелічених у листі) пільгових категорій згідно ПКМУ від 17.08.1998 № 1303.

Кобеляцькою міською радою на виконання ухвали суду від 18.08.2021 р. надано інформацію про фінансування КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» та повідомлено, що у 2021 році було виділено 426,00 тис. грн. на лікування та забезпечення лікарськими засобами різних груп хворих, серед яких особи з інвалідністю ІІ групи відсутні (т.с. 1 а.с. 204).

З довідки Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області від 21.12.2020 р. «Про результати розгляду звернення, зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за № 5809 від 03.11.2020 р., вбачається, що до чергової частини надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_1 про те, що лікар ОСОБА_6 відмовляється виписувати пільгові рецепти на ліки для його сина. Під час проведення перевірки лікар ОСОБА_6 пояснила, що дійсно для сина гр. ОСОБА_1 - ОСОБА_3 кожного місяця виписуються пільгові рецепти на ліки, оскільки останній є інвалідом другої групи, але на даний час відсутнє фінансування, тому з даного приводу гр. ОСОБА_1 було відмовлено у наданні таких рецептів (т.с. 2 а.с. 2).

З рапорту працівника поліції від 03.12.2020 р. вбачається, що 03.12.2020 р. отримано повідомлення зі служби «102» від заявника ОСОБА_1 про те, що лікар ОСОБА_6 та головний лікар Коломієць відмовляються виписувати пільгові рецепти через те, що лікарню не забезпечили фінансуванням (т.с. 2 а.с. 3).

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.12.2020 р., вбачається, що від гр. ОСОБА_1 прийнято усну заяву про те, шо 03.12.2020 р. лікар ОСОБА_6 та головний лікар ПСМД Коломієць відмовилися надавати пільгові рецепти на ліки. Коломієць не прийняла мір для забезпечення коштами для отримання пільгових рецептів для хворих.

З письмового пояснення гр. ОСОБА_1 , наданого начальникові Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області, вбачається, що 03.12.2020 р. він звернувся до лікаря ОСОБА_6 з вимогою виписати пільгові рецепти його синові, інваліду другої групи, ОСОБА_3 , на що отримав відмову у зв`язку з відсутністю коштів. Потім він звернувся до головного лікаря ПСМД Коломієць Л. , яка у телефонному режимі повідомила, що міський голова ОСОБА_4 не виділив коштів (т.с. 2 а.с. 5)

З письмового пояснення гр. ОСОБА_6 , наданого начальникові Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області, вбачається, що хворий ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи з дитинства, отримує амбулаторне лікування, постійно приймає лікарські препарати за призначенням лікаря-проктолога Полтавської обласної лікарні. Йому щомісячно виписувалися пільгові рецепти для придбання ліків, останній раз 24.11.2020 р. на асакол та метилпреднізолон (рецепти № 2433, 2434). 03.12.2020 р. звернувся батько пацієнта за роз`ясненнями щодо фінансування пільгових рецептів. Виписку пільгових рецептів узгоджують з головним лікарем, оскільки фінансування даних пацієнтів є недостатнім. З 01.12.2020 р. виписка рецептів для пільгових категорій (окрім онкохворих) призупинена через недостатнє фінансування (т.с. 2 а.с. 6).

Отже, судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою з другою групою інвалідності, його стан здоров`я та захворювання, яким він страждає, потребує постійного лікування лікарськими засобами, у тому числі: асакол та метилпреднізолон, рецепти на пільгове придбання яких для амбулаторного лікування виписувалися сімейним лікарем ОСОБА_6 за погодженням із головним лікарем КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» у межах виділеного Кобеляцькою міською радою фінансування.

За період з 04.12.2020 р. по 30.04.2021 р. позивач не був у повній мірі забезпечений рецептами на пільгове придбання лікарських засобів у зв`язку із недостатнім фінансуванням, що не заперечується ні Кобеляцькою міською радою, ні центром первинної медико-санітарної допомоги, на обслуговуванні якого перебуває позивач як пацієнт, що потребує амбулаторного лікування.

Основні доводи відповідачів зводяться до відсутності коштів для фінансування медичної галузі в цілому та пільгової категорії громадян, до яких відноситься позивач зокрема.

Відповідач КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» стверджує, що не повинне відповідати за позовом, оскільки витрати, пов`язані з відпуском лікарських засобів на пільгових умовах, провадяться за рахунок асигнувань, що передбачаються державним та місцевим бюджетами на охорону здоров`я, тобто забезпечення ліками окремої категорії осіб за рецептами лікарів віднесено до компетенції органів виконавчої влади за місцем проживання таких громадян.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що за умови належного фінансування осіб з інвалідністю ІІ групи, до яких належить позивач, то вони б були забезпечені можливістю отримувати рецепти на придбання лікарських засобів зі знижкою 50 %, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань" від 17 серпня 1998 року N 1303.

Відповідач Кобеляцька міська рада в особі голови стверджує, що в межах можливості, починаючи з 25.01.2021 р., тобто з дати входження до складу засновників КНП «Центр ПМСД», вживала усіх можливих та необхідних заходів в межах наявних бюджетних коштів з метою забезпечення фінансування лікування хворих окремих категорій громадян, а позивач не довів належними та допустими доказами, що має право на забезпечення його пільговими рецептами на придбання лікарських засобів зі знижкою 50 % у порядку ПКМУ "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань" від 17 серпня 1998 року N 1303.

Проте, позивач як особа з інвалідністю другої групи має право на отримання лікарських засобів, які зареєстровані в Україні в установленому порядку та включені до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я, на пільгових умовах з оплатою 50 % вартості таких лікарських засобів. Тягар проведення витрат, пов`язаних з відпуском лікарських засобів на пільгових умовах, покладається на державний та місцевий бюджети.

При цьому, включення таких лікарських засобів до Національного переліку основних лікарських засобів, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2009 № 333, як вважають відповідачі Кобеляцька міська рада та її голова, законодавством не передбачено. Достатньою умовою для пільгового забезпечення лікарськими засобами осіб з інвалідністю другої групи є реєстрація такого лікарського засобу в Україні та включення до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я, як вбачається з постанови КМУ № 1303.

З досліджених судом першої інстанції нормативно-директивних документів, розміщених на офіційному сайті Міністерства охорони здоров`я України, вбачається, що обидва лікарські засоби: асакол та метилпреднізолон зареєстровані в Україні, термін дії їхнього реєстраційного посвідчення є необмеженим. Зважаючи також на те, що матеріалами справи підтверджено факт постійного виписування рецептів позивачев, що є фактичним визнанням відповідачем КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» потребування позивача у таких ліках, факт призначення позивачеві саме таких медичних препаратів у суду сумніву не викликає, як і факт придбання таких ліків позивачем за повну вартість протягом певного періоду.

З цих підстав суд першої інстанції відхилив доводи Кобеляцької міської ради та її голови про ненадання позивачем доказів на підтвердження його інвалідності, діагнозу, способу та тривалості лікування, призначення йому саме тих ліків, які вин придбавав.

Суд першої інстанції не взяв до уваги доводи Кобеляцької міської ради про виникнення у неї обов`язку з фінансування придбання ліків пільговим категоріям громадян лише після входження до складу засновників КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» 25.01.2021, так як Кобеляцька міська рада є правонаступником прав та обов`язків Кобеляцької районної ради, а КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» Кобеляцької міської ради відповідно є правонаступником КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» Кобеляцької районної ради.

Кобеляцька міська рада набула повноважень відповідно до діючих норм законодавства, а тому є правонаступником прав та обов`язків Кобеляцької районної ради, томудоводи Кобеляцької міської ради про відсутність у неї обов`язку відповідати за неналежне фінансування забезпечення пільговими ліками певних категорій громадян до 25.01.2021 р. є неспроможним, а зміни в адміністративно-територіальному устрої держави, реорганізація відповідальних суб`єктів, відсутність фінансування тощо не можуть бути визнані законними підставами для порушення права особи на охорону здоров`я та медичну допомогу та виправдування бездіяльності з боку відповідальних суб`єктів.

Відповідач КНП «Кобеляцький Центр ПМСД» факт свого правонаступництва унаслідок реорганізації не заперечував.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що у будь-якому випадку незабезпечення державою гарантій, яких вона взяла на себе обов`язок дотримуватися, примушування особи прикладати додаткових зусиль для отримання пільг, передбачених законодавством, та неможливість внаслідок неправомірних дій чи бездіяльності з боку органу місцевого самоврядування вчасно та у повному обсязі отримати медичну допомогу, призвело до певних моральних страждань позивача.

Разом з тим, суд першої інстанції визнав, що заявлений позивачем розмір є завищений, оскільки права позивача були порушені не внаслідок суб`єктивного особливого ставлення до нього, а у зв`язку з відсутністю коштів у місцевому бюджеті для повного та своєчасного фінансування усіх соціальних програм і хоча відсутність коштів не може виправдовувати порушення з боку відповідача прав позивача на охорону здоров`я та належне медичне забезпечення у обсязі, що взяла на себе держава шляхом ухвалення відповідних нормативно-правових актів, суд першої інстанції взяв до уваги ці обставини при визначенні розміру моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (§ 62 рішення ЄСПЛ від 12 липня 2007 року в справі «Stankov v. Bulgaria, заява № 68490/01).

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблений висновок, що «застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акту; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування».

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведення позивачем фактів невиправданої бездіяльності органу місцевого самоврядування, тому відповідно до статті 1174 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, що виразилась у душевних стражданнях, завданих бездіяльністю з боку Кобеляцької міської ради як органу місцевого самоврядування. Негативні емоції позивача перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із бездіяльністю вказаного відповідача, який завдав йому моральної шкоди.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади, органів місцевого самоврядування наявність їх вини не є обов`язковою.

Саме така правова позиція зроблена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 920/715/17 (постанова від 12.03.2019).

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 8 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» держава визнає право кожного громадянина на охорону здоров`я і забезпечує його захист. Кожен громадянин має право на безоплатне отримання у державних та комунальних закладах охорони здоров`я медичної допомоги, до якої належать: екстрена медична допомога; первинна медична допомога; вторинна (спеціалізована) медична допомога, що надається за медичними показаннями у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; третинна (високоспеціалізована) медична допомога; паліативна допомога. Держава гарантує громадянам України та іншим визначеним законом особам надання необхідних медичних послуг та лікарських засобів за рахунок коштів Державного бюджету України на умовах та в порядку, встановлених законодавством. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством. Розроблення галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я, проведення державної оцінки медичних технологій здійснюються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом першої інстанції, відповідач Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області не вживала заходів в межах наявних бюджетних коштів з метою забезпечення фінансування лікування хворих окремої категорії громадян, до якої відноситься позивач, який має право на забезпечення пільговими рецептами на придбання лікарських засобів зі знижкою 50 % у порядку постанови КМУ "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань" від 17 серпня 1998 року N 1303, а недостатність чи відсутність коштів у відповідача на проведення такого фінансування не є поважною причиною та підставою для відмови у позові. Відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради, безпідставно, лише посилаючись на відсутність фінансуваня, не виписував пільгові рецепти позивачу для придбання необхідних ліків, тобто не вживав заходів для забезпечення органом місцевого самоврядування такого фінансування.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов висновку, що лікуючий лікар відмовив ОСОБА_3 у виписуванні рецепту з підстав відсутності фінансування з місцевого бюджету, у зв`язку з чим суд визнав протиправною бездіяльність Кобеляцької міської ради, але відповідач не погоджується з встановленим фактом бездіяльності Кобеляцької міської ради, що позивач ОСОБА_3 замовчав той факт, що придбання лікарських засобів зі знижкою за рахунок Кобеляцької міської ради все ж таки відбувалося, а усні повідомлення та пояснення головного лікаря Коломієць Л.А. про те, що кошти з міської ради не виділялися і рецепти ОСОБА_3 не виписувалися з підстав відсутності фінансування, не відповідають дійсності, що цей факт спростовує протиправну бездіяльність Кобеляцької міської ради, оскільки у 2021 р. мало місце забезпечення міською радою певних категорій населення за окремими групами захворювань лікарськими засобами в межах бюджетних призначень, то ці доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема, позивач на підтвердження своїх вимог в цій частині надав копії фіскальних чеків про придбання ним ліків у повній їх вартості.

Доводи апеляційної скарги про те, що між Кобеляцьким центром ПМСД та ТОВ «ГЕЛАКСІ ФАРМ» (аптечна установа) укладено відповідний договір про відпуск лікарських засобів за пільговими рецептами, про який до 03.12.2021 р. міській раді не було відомо, що зазначена інформація була отримана лише після подання фінансового звіту головним лікарем Коломієць Л.А. 03.12.2021 року, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки вказані докази суду першоїі інстанції відповідачем не подавалися, ці доводи не впливають на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що після виділення коштів з боку Кобеляцької міської ради на КНП «ІІПМСД» контроль за розподілом коштів між певними категоріями населення міською радою не здійснюється, а доводи Коломієць Л.А. про те, що кошти не виділялися, є недостовірними, що спростовується фактом виписки рецептів позивачу у липні та серпні 2021 р., що міською радою виділялися кошти на реалізацію норм постанови КМУ № 1303, що головний лікар Коломієць Л.А. самостійно на власний розсуд приймає рішення, яким категоріям з додатку №1 та №2, затверджених постановою №1303 від 17.08.1998 р., виписувати рецепт за рахунок коштів, які надала Кобеляцька міська рада на виконання даної постанови, а яким ні, то ці доводи також не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції достовірно встановлено відсутність факту фінансування міською радою коштів для придбання позивачем необхідних ліків.

Доводи апеляційної скарги про те, що звернень від КНП «Кобеляцький ЦПМСД» до Кобеляцької міської ради протягом 2021 року з вказаними сумами, на які потрібно дофінансувати підприємство для забезпечення реалізації постанови КМУ №1303 від 17.08.2021 року, не надходило, а Кобеляцька міська рада самостійно дану потребу визначити немає можливості, оскільки відповідно до статуту КНП «Кобеляцький ЦПМСД» міська рада не має права втручатися у господарську діяльність комунального підприємства, яке самостійно несе відповідальність за свої дії чи бездіяльність, то ці доводи також не заслугоаують на увагу, оскільки за діючим законодавством саме на орган місцевого самоуправління покладено цей обов`язок, а доводи відповідача в частині посилання на відсутність протиправної бездіяльності є способом уникнення цивільно-правової відповідальності.

Також апеляційний суд на заявлене клопотання відповідача Кобеляцька міська рада про прийняття нових доказів, які неможливо було подати раніше з причин, що не залежали від Кобеляцької міської ради і стали відомі лише 03 грудня 2021 року, зазначає, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що про ці докази (наявність виписаних позивачу рецептів, договору з аптечною установою, фінансовий звіт головного лікаря КНП «Кобеляцький Центр ПМСД») стало йому відомо лише 03.12.2021 року, то колегія суддів в цій частині приходить до висновку, що вказані причини не є такими, які дають підстави для прийняття цих доказів судом апеляційної інстанції, оскільки відповідач є юридичною особою, мав достатньо процесуального часу для підготовки участі у розгляді справи по суті та для надання доказів, крім цього, як вбачається із додатків до апеляційної скарги, надані відповідачем докази охоплюють період з 01.11.2021р. по 30.11.2021 року (т.2 а.с. 85-89), з 06.10.2021 р. по 31.10.2021 р. (т.2 а.с .90), з 01.07.2022 р. по 31.07.2021 р. (т.2 а.с.91), з 01.06.2021 р. по 22.06.2021 р. (т.2 а.с. 92), договори від 04.03.2021 р., від 05.10.2021 р. (т.2 а.с. 93-94,95), тобто на час ухвалення рішення у справі (03.11.2021 р.) ці докази існували, що не позбавляло відповідача можливості надати їх суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області - залишити без задоволення.

РішенняКозельщинського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 березня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. Ю. Кузнєцова О. О. Панченко