Справа № 476/595/21
Провадження № 2/476/33/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2022 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

представника позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки і піклування виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди матері

В С Т А Н О В И В :

05.10.2021 року представник позивача ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки і піклування виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди матері.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що сторони перебували у цивільному шлюбі. Від шлюбу народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , з липня 2020 року син ОСОБА_4 повністю знаходиться на утриманні позивача, відповідачка добровільно аліменти не сплачує, участі у вихованні дитини не приймає. Позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину ОСОБА_4 за кордоном, задля підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов`язків. Зазначає, що позивач неодноразово звертався в усній формі, так і у письмовій до відповідачки з проханням надати дозвіл на виїзд сина, проте ОСОБА_2 відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини за кордон. У зв`язку з викладеними обставинами, позивач просив надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу матері дитини до м. Іракліон Греція з 15.06.2022 року по 22.06.2022 року.

Ухвалою від 12.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. До суду направила заяву, в якій просила надати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дозвіл на виїзд сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до м. Іракліон Греція з 15.06.2022 року по 22.06.2022 року без дозволу та супроводу матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачка в підготовчому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. В подальшому змінила свою позицію, 23.02.2022 року до суду надала заяву, в якій не заперечила проти задоволення позову і просила розглянути справу в її відсутність.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Вислухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності зі ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які ними уповноважені.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Як встановлено в судовому засіданні сторони проживали без реєстрації шлюбу.

Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва серії НОМЕР_1 виданого 21.07.2020 року Єланецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження ОСОБА_4 вбачається, що в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_2 , про що складено актовий запис за № 59 (а.с. 6).

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред`явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері - у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Відповідно до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

П. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач не має можливості отримати згоду на виїзд сина від відповідачки, оскільки остання ухиляється від надання вказаного дозволу. Протилежного відповідачкою в судовому засіданні не доведено.

Із наданих суду документів вбачається, що позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Грецькій Республіці м. Іракліон в період з 15.06.2022 року по 22.06.2022 року (а.с. 78).

Суд вважає, що тимчасовий виїзд дитини за кордон надасть можливість дитині підвищити рівень світогляду, покращити стан здоров`я, а також фізично, духовно та морально розвинутися. З урахуванням викладеного, для реалізації прав, свобод та інтересів дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на користь позивача сплаченого судового збору в сумі 908 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3600 грн.

Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, по в`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи(частина 4 статті 137 ЦПК України).

У разі задоволення позову судові витрати, в тому числі і витрати на правничу допомогу, покладаються на відповідача (пункт 2 частини 2 статті 141 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (частина 3 статті 141 ЦПК України).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано договір про надання професійної правничої допомоги від 09.07.2021 року (а.с. 15), орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 30.09.2021 року (а.с. 17), оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 30.09.2021 року (а.с. 16), із яких слідує, що позивачем сплачено 3600 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу.

Суд вважає розрахунок витрат на правничу допомогу обґрунтованим, співмірним складності справи, витраченого адвокатом часу, обсягу наданих послуг і виконаних робіт.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 3600 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого ним судового збору в сумі 908 грн., підлягають відшкодуванню відповідачкою у повному обсязі, оскільки вказані витрати фактично понесені позивачем та підтверджені відповідними письмовими доказами (а.с. 19).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки і піклування виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди матері задовольнити.

Надати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дозвіл на виїзд сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до м. Іракліон Грецька Республіка з 15.06.2022 року по 22.06.2022 року без дозволу та супроводу матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 4508 (чотири тисячі п`ятсот вісім) грн. в рахунок відшкодування судових витрат у справі.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 18.03.2022 року.

Суддя Н.В. Чернякова