Справа № 345/5052/21
Провадження № 22-ц/4808/462/22
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 21 грудня 2021 року, у складі судді Юрчака Л.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про визнання незаконними дій,

в с т а н о в и в:

15 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про визнання незаконними дій.

Позивачка, посилаючись на те, що ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» всупереч вимог чинного законодавства, включило до кошторису витрат на утримання будинків і прибудинкових територій послугу з прибирання прибудинкових територій, просила визнати неправомірними дії відповідача з нарахування оплати за послугу з прибирання прибудинкової території та зобов`язати провести перерахунок за період з 01.11.2011 по 01.11.2021 року.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 21 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процессуального права.

Апеллянт вказала, що 19.03.2013 року виконком Калуської місьткої ради розглянув подання директорів КП ЖЕЛО №1 та №4 про затвердження схем площ прибирання, за відсутності належної документації щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків.

Так, виконком м. Калуша затвердив з 01.04.2013 року схеми площ прибирання прибудинкових територій і їх розміри, які виготовлені майстрами ЖЕО, а не сертифікованими інженерами.

Апелянт вважає, що нарахування тарифів відповідачем проводиться за своїми схемами та розміами прибудинкових територій, у зв`язку з чим, громадяни сплачують, а держава надає субсидії за послуги які фактично не надаються.

Згідно акту прийому-передачі будинку від КП ЖЕО №1 до «Комфорт-Дім» , управитель ОСОБА_2 зняв з балансу ЖЕО №1 будинок без технічної документації на нього та без дозволу співвласників.

Згідно даних управителя розмір загальної площі житлових приміщень складає 4461,72, 4461,82, 4461,2, 4458,22, 4462,82 кв.м., однак через відсутність належної документації неможливо підрахкувати % житлової площі.

Апелянт вказує також, що майно співвласники будинку на утримання управителю належним чином не передавали.

Співвласники будинку АДРЕСА_1 переміряли свою прибудинкову територію яка складає 900 кв м, а не 2781 кв м. Міська рада вилучилла волейбольну площадку під будівництво магазину, а баскетбольну площадку віддали іншому будинку під майданчик для смітникових контейнерів.

Крім того, на думку апелянтки, малозабезпечені співвласники будинку можуть самі прибирати прибудинкову територію в рахунок оплати за послуги.

Посилаючись на зазначені обставини, апелянт просила скасувати рішення Калуського міськрайонного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Правом на подачу відзиву Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» не скористалося.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом ч.6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами серед іншого є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною першою ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 16 листопада 2021 року зазначений спір, відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України, визначено малозначним, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

З огляду на зазначене, дана справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1,2 ст.12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка пред`явила позов у якому просила визнати неправомірними дії ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» з нарахування оплати за послугу з прибирання прибудинкової територїї та зобов`язати провести перерахунок за послуги за період з 01.11.2011 року по 01.11.2021 року.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що обставини на які посилається позивачка, як підставу свого позову не знайшли свого підтвердження.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Встановлено, що згідно кошторису витрат на утримання бдинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 (Додаток 5 до договору) ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» до складових витрат на утримання будинку та прибудинкової території та поточний ремонт спільного майна будинку, серед іншого, включено прибирання прибудинкової території, в т.ч. снігу, посипання призначеної для проходу частини прибудинкової території протиожеледними сумішами (а.с.8).

Відповідно до п. 4-6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.

Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати.

Статус прибудинкової території врегульовано національним стандартом ДСТУ-Н Б Б.2.2.-9:2013 «Настанова щодо розподілу територій мікрорайонів (кварталів) для визначення прибудинкових територій багатоквартирної забудови», затверджений наказом Мінрегіону №56, відповідно до якого, визначення розміру прибудинкової території належить до компетенції органів місцевого самоврядування.

Комунальним підприємством «Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро Калуської міської ради» виготовлено та передано для використання ТОВ «УК «Комфорт дім» проект розподілу території мікрорайону (обмеженого вулицями Пушкіна, Євшана, бульвар Незалежності та проспект Лесі Українки) для визначення прибудинкових територій багатоквартирної забудови в м. Калуш, Івано-Франківської області (а.с. 24-35).

Встановлено що між уповноваженими особами будинку АДРЕСА_2 та ТОВ «УК «Комфорт дім» при укладенні договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком в кошторис витрат включено послугу з прибирання прибудинкової території.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 року №712, затверджено Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Так, відповідно до п. 9 Правил Послуга з управління включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у Державному земельному кадастрі, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.

Абзац другий пункту 9 в редакції Постанови КМ № 994 від 22.09.2021 - положення абзацу другого пункту 9 у частині включення до витрат на управління багатоквартирним будинком витрат на прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку, в разі коли земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у Державному земельному кадастрі, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, або виключно за згодою співвласників із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати, вводяться в дію з 1 січня 2023 року.

Оскільки зборами співвласників по АДРЕСА_2 в кошторис витрат включено послугу на прибирання прибудинкової території, то підстав для визнання неправомірними дій відповідача з нарахування оплати за вказану послугу не встановлено.

Матеріали справи не містять доказів того, що рішення зборів співвласників будинку є неправомірним чи таким що суперечить вимогам закону.

Не заслуговують на увагу посилання апелянтки про те, що нарахування тарифів відповідачем проводиться за своїми схемами та розмірами прибудинкових територій, оскільки такі визначені органом місцевого самоврядування та передані управляючій компанії, що підтверджується Проектом розподілу території мікрорайону.

Доводи апелянтки про те, що майно співвласниками будинку на утримання управителю не передано, що площа прибудинкової території складає 900 кв.м, а не 2781 кв.м. не підтверджені будь-якими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його обґрунтованості не спростовують, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 38-383, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду від 21 грудня 2021 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин