Справа № 136/2095/21
провадження № 2/136/448/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) з вимогою:

- визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

Відповідно до договору дарування від 24.06.1998, позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Відповідач являється колишнім співмешканцем та був приписаний до даного будинку за його проханням. На даний час він не проживає досить довгий час, а саме з серпня місяця 2019 року. Позивач вважає, що ОСОБА_2 втратив право на користування належним їй житлом. У добровільному порядку відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, а даний факт перешкоджає їй як власнику повною мірою здійснювати свої правомочності щодо належного майна.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 10.12.2021 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Відповідно до договору дарування від 24.06.1998, позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 6). Відповідач являється колишнім співмешканцем позивача та приписаний до даного будинку за його проханням. Позивач вважає, що останній втратив право на користування належним їй житлом. Згідно довідки виданої Турбівською селищною радою від 01.06.2021 за №15 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з серпня 2019 року на даний час за адресою: АДРЕСА_1 , спільно не проживає. На даний час проживає по АДРЕСА_2 (а.с. 5). У добровільному порядку відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, а даний факт перешкоджає позивачу як власнику повною мірою здійснювати свої правомочності щодо належного майна.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. 150 ЖК України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Наведене кореспондується із вимогами ст. 383 ЦК України.

За змістом ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач приходиться позивачеві колишнім співмешканцем, у зв`язку із чим останній був приписаний до належного позивачеві житлового будинку, яка як власник цього майна надала право відповідачеві користуватись ним. Відповідач досить довгий час, а саме з серпня 2019 року, тобто більше одного року за зазначеною адресою не проживає.

Встановлені судом обставини підтверджують відсутність відповідача понад один рік без поважних причин за місцем зареєстрованого місця проживання, що є юридичним фактом та підставою для втрати права користування житлом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права особи на користування житловим приміщенням.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України, у зв`язку з чим позов слід задовольнити.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО