Справа № 303/9146/21
2/303/2283/21
Номер рядка статистичного звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

19 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24.04.2019 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання або до досягнення останнім 23 років.

Посилається, що на даний час він не має можливості надавати допомогу, оскільки на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також його дружина ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства. Відтак сім`я перебуває на його утриманні. Вказані обставини свідчать, що він немає змоги виконувати рішення суду від 24.04.2019 року Також вказує, що син вже не навчається у відповідному вищому навчальному закладі.

З урахуванням вищезазначеного просить припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 04.01.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідач відзив на позов не подала.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.04.2019 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 12.03.2019 року і до закінчення дитиною навчання, але не довше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Рішення набуло законної сили 27.05.2019 року (а.с. 10-12).

Як на підставу для припинення стягнення аліментів позивач посилається, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також його дружина ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства. Зазначене підтверджується матеріалами справи (а.с.3,6-9).

Частина 3 ст.12 ЦПК України покладає на кожну сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Таким чином, суд вважає, що суд встановивши, що син навчається у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, взявши до уваги взаємний обов`язок батьків по її утриманню, дослідивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку, визначивши аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд обґрунтовано прийняв до уваги обставини, зазначені у статті 182 СУ України та, виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості, вважав за можливе визначити стягнення аліментів у визначеному розмірі.

Дослідивши подані представником позивача як на підставу для звільнення від сплати аліментів докази, суд зазначає, що вказані обставини існували на час винесення рішення про стягнення аліментів, а відтак відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а тому суд не знаходить підстав для звільнення позивача від сплати аліментів.

Крім того, згідно автоматизованої системи документообігу Мукачівського міськрайонного суду, позивач не оскаржував рішення суду про стягнення з нього аліментів у визначеному судом розмірі, а отже погодився з таким розміром аліментів та можливістю сплачувати їх.

Посилання відповідача на те, що дружина є інвалідом з дитинства, на висновок суду не впливає, оскільки згідно до довідки до акта огляду МСЕК, ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи, тому остання не позбавлена можливості працювати.

Доводи позивача про те, що син на даний час не навчається, не підтверджено належними доказами.

Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини відмовити, оскільки доказів, які б давали підстав для звільнення від сплати аліментів судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 199, 200 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Рішення виготовлено 02 березня 2022 року.

Головуюча О.В.Гутій