ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2310/22 Справа № 203/586/17 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Піменової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 рокуПублічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що 07 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ML-301/048/2008.

Відповідно до умов цього договору банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 40 000 швейцарських франків терміном до 07 лютого 2023 року, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами у порядку, встановленому кредитним договором.

Із метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, 07 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , укладений договір поруки №SR-301/048/2008.

Відповідачі свої зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконували, у зв`язку з чим, станом на 17 січня 2017 року становить 32 390,67 швейцарських франків (за курсом НБУ становить 888152,17 гривень), з яких: 25606,87 швейцарських франків (за курсом НБУ становить 702140,37 гривень) заборгованість за тілом кредиту, 6783,8 швейцарських франків (за курсом НБУ становить 186011,8 гривень) заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Із урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути солідарно із відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором від 07 лютого 2008 року № №ML-301/048/2008 у розмірі 32390,67 Швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 888152,17 грн, а також судовий збір (а.с. 2-3).

Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2017 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №ML-301/048/2008 від 07 лютого 2008 року в розмірі 888152,17 грн., з яких: 702140,37 грн. заборгованість за тілом кредиту, 186011,8 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 41-43).

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року заяву про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення (а.с.117).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Зазначає, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про час і місце розгляду справи. Внаслідок цього, суд першої інстанції порушив принцип змагальності сторін та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №ML-301/048/2008.

Відповідно до умов цього договору банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 40 000 швейцарських франків терміном до 07 лютого 2023 року, сплативши 5,99% річних + FIDR за користування кредитом (а.с. 4-8).

Із метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, 07 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , укладений договір поруки №SR-301/048/2008 (а.с.12)

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість, котра на 17 січня 2017 року становить 32390,67 швейцарських франків, з яких: 25606,87 швейцарських франків заборгованість за тілом кредиту, 6783,8 швейцарських франків заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів є обґрунтованими, оскільки позичальником порушено умови зобов`язання щодо своєчасного погашення суми кредиту та відсотків за його користування в порядку і на умовах зазначених в кредитному договорі, тому вказана заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно із ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з позову, позивач просив стягнути грошові кошти за кредитним договором №ML-301/048/2008 від 07 лютого 2008 року достроково.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не дотримано процедуру дострокового вимагання виконання кредитного зобов`язання, який передбачений п. 1.9.1 вказаного кредитного договору.

Так, відповідно до пункту 1.9.1 кредитного договору №ML-301/048/2008 від 07 лютого 2008 року Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов`язань за цим Договором.

При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів від дати одержання позичальником відповідної вимоги (а.с. 7 зворотній бік).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року в справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19) дійшла висновку, що частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Велика Палата Верховного Суду вважає, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній

до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, в якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами.

Враховуючи вищезазначене, позивачем не дотримано порядку пред`явлення дострокової вимоги про повернення кредиту за кредитним договором, а тому у АТ «ОТП Банк» не виникло право дострокового повернення кредитних коштів по кредитному договору №ML-301/048/2008 від 07 лютого 2008 року, строк дії якого закінчується 07 лютого 2023 року.

На зазначене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що призвело до неправильного вирішення спору та ухвалення неправомірного рішення.

Враховуючи зазначені норми закону, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, в зв`язку із чим оскаржуване рішення як таке, що ухвалене у порушення вимог матеріального та процесуального права підлягає скасуванню та ухваленню нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_1 , відповідно до ст. 141 ЦПК України на його користь з публічного акціонерного товариства ОТП Банк підлягає стягненню судовий збір в сумі 19 983,42 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2017 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства ОТП Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 19 983,42 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: