Справа № 157/1610/21
Провадження №2/157/98/22
УХВАЛА

02 березня 2022 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Семенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до закладу загальної середньої освіти «Гімназія с. Личини» Сошичненської сільської ради Волинської області, Сошичненської сільської ради Волинської області, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ директора закладу освіти про відсторонення позивачки від роботи № 43 к/тр від 08 листопада 2021 року, зобов`язати відповідача допустити її до роботи та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді від 06 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

До початку розгляду справи по суті позивачка ОСОБА_1 подала заяву про відвід головуючого у справі судді Гамули Б.С., яка мотивована тим, що станом на 02 березня 2022 року суддею Гамулою Б.С. було ухвалено десять рішень про відмову в задоволенні позовних вимог у категорії справ, предметом яких є скасування наказу про відсторонення від роботи та допуск до роботи, а тому в позивачки виникають сумніви в об`єктивності та незалежності під час прийняття рішення у даній справі.

Позивачка, її представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву, в якій просять вирішувати питання про відвід судді в їх відсутності.

Представники відповідачів у судове засідання також не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Проаналізувавши мотиви та обґрунтування поданої заяви, суд вважає її безпідставною і такою, що до задоволення не підлягає.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже підставою для відводу судді, крім іншого, може бути наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності під час розгляду справи в суді. Такі обставини мають бути підтверджені належними доказами упередженості судді для цілей відводу.

Разом із тим, процесуальним законом чітко передбачено, що не може бути підставою для відводу судді незгода сторони з його процесуальними рішеннями, рішення або окрема думка судді в інших справах. Однак, саме з таких підстав позивачка заявила відвід судді.

Головуючий у справі суддя Гамула Б.С. підтверджує той факт, що станом на 02 березня 2022 року він розглянув п`ять цивільних справ за позовами про скасування наказу керівника закладу освіти про відсторонення працівника від роботи в зв`язку з відсутністю в нього сертифіката про щеплення проти Covid-19, в яких ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову, що згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді у справі з таким же предметом спору.

У заяві про відвід судді позивачка не зазначила інших доказів та відомостей про прояви упередженості головуючого до будь-якої зі сторін у справі. Також не здобуто таких доказів і під час розгляду заяви про відвід в судовому засіданні.

Водночас, вирішуючи питання про відвід, суд звертається й до практики Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм головним є те, чи є у справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, та чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.

З наведеного слідує, що право особи на справедливий і безсторонній суд, утворений відповідно до закону, гарантується як нормами національного законодавства, так і нормами міжнародних правових актів.

У відповідності до частин 2 та 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Отже, за нормами ст. 40 ЦПК України розгляд заяви про відвід судді, у випадку визнання суддею необґрунтованості заявленого йому відводу, розглядає інший суддя лише за умови, що така заява подана учасником справи не пізніше як за три дні до судового засідання і в суді здійснюють правосуддя не менше трьох суддів. Однак, суд вважає, що в даному випадку слід відійти від вимог процесуального закону щодо строку подання заяви про відвід судді та щодо необхідної кількості суддів, які здійснюють правосуддя в суді, оскільки у позивачки все ж залишаться сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, зважаючи на ту обставину, що її заява про відвід визнана необґрунтованою тим же суддею, якому заявлений цей відвід, і перевірка такого рішення не може бути здійснена іншим суддею лише через пропуск строку на подання заяви про відвід та недостатню кількість суддів у суді.

Тому з метою усунення будь-яких сумнівів в учасників справи або в стороннього спостерігача, суд вважає за необхідне передати заяву позивачки про відвід головуючого у справі на розгляд іншому судді, який визначатиметься в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 39, 260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Гамули Бориса Степановича відмовити.

Передати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Гамули Бориса Степановича на розгляд іншому судді Камінь-Каширського районного суду, який визначається в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: Б. С. Гамула