Справа № 349/670/20
Провадження № 2/349/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 лютого 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Могили Р.Г.,

за участю секретарів судового засідання Матасової Н.М, Савіцької Л.Р,

Іванило Т.Є., Сташків О.Б.,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Янівська Г.Я.,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача

ОСОБА_2 адвокат Крохмалюк С.С.,

представник відповідача

ОСОБА_3 адвокат Падучак І.І,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №349/670/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Дзера Мар`яна Любомирівна про визнання договорів дарування удаваними,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

У травні 2020 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Янівська Г.Я. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить визнати удаваними договори дарування нерухомого майна, укладені 12 серпня 2016 року ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчених приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою М.Л., а саме: договір №2069 дарування земельної ділянки, площею 0,3747 га, кадастровий номер: :01:002:0064, договір №2067 дарування земельної ділянки ,площею 0,1910 га, кадастровий номер::01:002:0063, договір №2065 дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати їх договарами купівлі-продажу.

Позов обгрунтовано тим, що на початку листопада 2017 року в період перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , позивачка випадково дізналася, що її чоловік придбав житловий будинок із земельними ділянками в с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області. Зазначає, що оспорюванні нею договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудамита договори дарування двох земельних ділянок є удаваними для приховання договорів купівлі-продажу. На доведення удаваності спірних договорів дарування позивачка зазначає такі обставини.

По-перше, 08 червня 2016 року на сторінці оголошень нерухомості, що продається в Івано-Франківській області було розміщено оголошення про продаж вказаного житлового будинку разом із земельною ділянкою площею 50 соток та перелічені господарські будівлі.

По-друге, у власниці нерухомого майна ОСОБА_3 були відсутні підстави для дарування такого майна на користь ОСОБА_2 , який не є її родичем чи близьким знайомим.

По-третє, з квартири на АДРЕСА_2 , в якій вони спільно проживали до осені 2017 року, зникли усі їхні спільні грошові заощадження ( орієнтовно 30 000 дол. США), які відповідач ОСОБА_2 використав для придбання та ремонту купленого ним в період шлюбу житлового будинку в с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області.

У вересні 2020 року відповідачка ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, де заперечила проти позову.

В обгрунтування заперечень проти позову зазначила, що влітку 2013 року вона, її дочка ОСОБА_4 та зять ОСОБА_5 познайомились із ОСОБА_2 , який за рекомендацію одного із жителів села проводив ремонт котла в її житловому будинку , що в с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області.

Поступово їхні відносини стали товариські. З лютого 2016 року, коли вона захворіла, ОСОБА_2 провідував її . Приблизно три місяці , коли вона перебувала на лікуванні в м.Львові , то ОСОБА_2 доглядав за її господарством та залишався ночувати в житловому будинку.

На початку червня 2016 року, коли вона повернулася додому, то на прохання її доньки, яка працює та проживає в м.Ковель Волинської області, ОСОБА_2 продовжував приїжджати до неї, купляв ліки, допомагав по господарству.

Однак стан здоров`я її не покращився, а тому дочка вирішила перевезти її по місцю свого проживання, а все нерухоме майно в с.Конюшки вони вирішили продати, про що було подано оголошення в Інтернет мережі.

Через те, що покупців на житловий будинок не було, вона на початку серпня 2016 року зателефонувала до ОСОБА_2 та разом із дочкою вирішили житловий будинок та землю подарувати йому, оскільки він не мав свого житла .

Позивачка ОСОБА_1 подала відповідь на відзив ОСОБА_3 , де зазначила, що відповідачка перебувала на стаціонарному лікуванні лише з 16 березня по 29 березня 2016 року. Крім цього у березні-червні 2016 року відповідач ОСОБА_2 постійно проживав в квартирі АДРЕСА_3 , де і був зареєстрований. Також ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом на Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_4 , після смерті своє матері, а тому він мав де проживати.

Також позивачка не погодилась із обґрунтуванням ОСОБА_3 зміни свого рішення щодо продажу нерухомого майна, оскільки пошук покупців можна було проводити дистанційно чи через ріелторів, а для укладення договору купівлі-продажу достатньо приїхати на кілька днів. Крім цього зазначила, що до подання нею позову до суду була телефонна розмова із дочкою відповідачки ОСОБА_4 , яка повідомила , що саме ОСОБА_2 попросив їх оформити купівлю-продаж даного майна, як договір дарування.

У вересні 2020 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, де заперечив проти позову.

В обгрунтування заперечень проти позову зазначив обставини, що аналогічні обставинам, які викладені відповідачкою ОСОБА_3 у відзиві на позов. В доповнення до цих обставин також вказав, що з позивачкою ОСОБА_1 він з серпня 1985 року перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2020 року було розірвано. Однак фактично шлюбні відносини між ними були припиненні з його ініціативи ще в кінці 2015 року. З цього часу він майже не ночував вдома, а перебував в автомобілі або ночував у знайомих.

У відзиві відповідач також зазначив, що ніяких заощаджень в сумі 30 000 дол. США в них не могло бути, оскільки вони не мали таких великих заробітних плат, щоб можна було заощадити вказану позивачкою суму коштів.

Житловий будинок, господарські будівлі та земля в с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області, які 12 серпня 2016 року йому подарувала ОСОБА_3 є її особистим волевиявленням. Такі дії ОСОБА_3 були зумовлені тим, що в нього не було житла та коштів для його придбання, а вона та її члени сім`ї у будь-який зручний для них час могли приїхати в житловий будинок, в якому народилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала відповідь на відзив ОСОБА_2 , де зазначила, що відповідач ніколи не займався ремонтом чавунних котлів, а саме такий котел знаходився в житловому будинку ОСОБА_3 .

Щодо заперечення відповідачем їхніх спільних заощаджень, то в них був спільний сімейний бізнес, гроші зберігалися в квартирі, а відповідальним за них був відповідач, що можуть підтвердити їхні двоє повнолітніх дітей.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

25 травня 2020 року ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

26 червня 2020 року ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 та накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,3747 га з кадастровим номером: :01:002:0064, земельну ділянку, площею 0,191 га з кадастровим номером: :01:002:0063 та житловий будинок загальною площею 86,5 кв.м. , житловою площею 39,5 кв.м. , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2

13 липня 2020 року позивачка ОСОБА_1 подала заяву про виклик свідків по справі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

05 листопада 2020 року позивачка ОСОБА_1 подала додаткову заяву про виклик свідків по справі: ОСОБА_13 , ОСОБА_14

03 грудня 2020 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Крохмалюк С.С.

також подала заяву про виклик свідків по справі: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ..

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2021 року визнано потрібним, щоб відповідачка ОСОБА_3 дала особисті пояснення, а також їй роз`яснено положення ч.4 ст.212 ЦПК України про те, що вона може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

10 серпня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Крохмалюк С.С.

подала заяву про виклик свідка ОСОБА_17

21 січня 2022 року представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Падучак І.І. подала заяву про виклик свідка ОСОБА_4

11 лютого 2022 року свідок ОСОБА_4 подала заяву про неможливість з`явитись до суду, оскільки здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_3 . Крім цього вказала в заяві, що ОСОБА_2 дарування будинку та землі відбулося за ініціативою її мами, яку вони підтримали.

За клопотаннями представників сторін суд неодноразово відкладав розгляд справи, в тому числі сприяючи примиренню сторін.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Янівська Г.Я. позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях від 06 травня 2021 року , просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Крохмалюк С.С в судовому засіданні заперечили проти позову з підстав наведених у відзиві, просили у задоволені позову відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася , у відзиві на позовну заяву та в подальших своїх заявах до суду просила розглядати справу за її відсутності, оскільки хворіє та є особою похилого віку.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Падучак І.І. в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав наведених відповідачкою у відзиві, просила у задоволені позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Дзера М.Л. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Заслухавши вступне слово представників сторін, показання свідків та дослідивши письмові і електронні докази, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 31 серпня 1985 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_18 ( після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_19 ) був зареєстрований шлюб .

З 05 вересня 1997 року по 27 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки виданої виконавчим комітетом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 04 вересня 2020 року №214 Б.

Відповідно до рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний. Судом було встановлено, що шлюбні відносини між сторонами тривалий час припинені, вони разом не проживають, малолітніх та неповнолітніх дітей не мають, позивач примиритеся не бажає, проживає однією сім`єю з іншою жінкою , яка очікує від нього дитину.

За час перебування у шлюбі, тобто 12 серпня 2016 року приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою М.Л. було посвідчено три договори дарування, а саме:

- договір дарування житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв в дар житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Грошова оцінка домоволодіння становить 181 720 грн 00 коп;

- договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв в дар земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1910 га, кадастровий номер: :01:002:0063, що розташована за адресою: с.Конюшки Рогатинський район Івано-Франківська область. Грошова оцінка земельної ділянки становить 95 000 грн 00 коп.;

- та договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв в дар земельну ділянку, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3747 га, кадастровий номер: :01:002:0064, що розташована за адресою: с.Конюшки Рогатинський район Івано-Франківська область. Грошова оцінка земельної ділянки становить 93 000 грн 00 коп.

З копії заяви на укладення договору дарування, яка 12 серпня 2016 року посвідчена головою виконавчого комітету Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області Білоусом І.М., за реєстровим №51 та змісту договорів дарування вбачається, що ОСОБА_17 дав згоду своїй дружині ОСОБА_3 на укладення спірних договорів дарування.

02 листопада 2017 року позивачкою ОСОБА_1 отримано інформаційну довідку № 102333143 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з якої вбачається, що станом на 17 серпня 2016 року за її чоловіком ОСОБА_2 було зареєстроване вищезазначене нерухоме майно.

ОСОБА_17 , який викликався в судове засідання як свідок, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27 лютого 2021 року Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ).

Постановою державного виконавця Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) від 07 липня 2020 року на виконання ухвали судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2020 року накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,3747 га з кадастровим номером: :01:002:0064, земельну ділянку, площею 0,191 га з кадастровим номером: :01:002:0063 та житловий будинок загальною площею 86,5 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м. , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що згідно копії заповіту від 18 березня 2009 року, який посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №1079, ОСОБА_2 є спадкоємцем нерухомого майна: Ѕ частини домоволодіння, Ѕ частини земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, площею 0,0533 га та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2549 га , які знаходяться в АДРЕСА_4 .

Згідно копії виписного епікризу, який виданий лікарем ОСОБА_20 29 березня 2016 року, відповідачка ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному обстеженні у гастроентерологічному відділенні терапивтичної клініки ВМКЦ Західного регіону з 16 березня по 29 березня 2016 року. Виписана в задовільному стані на амбулаторний етап лікування, рекомендовано спостереження невропатолога та терапевта.

З дослідженних в судовому засіданні електронних письмових документів встановлено, що 08 червня 2016 року на сторінці оголошень нерухомості, що продається в Івано-Франківській області розміщено оголошення із фотографіїєю про продаж будинку в с.Конюшки наступного змісту: « Терміново! Будинок у с.Конюшки, в добротному стані, газ, вода, 2-х функційний котел, літня кухня, гараж, комора, стайня, сад, приватизована земля 50 соток. Можливий торг.тел.».

З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_21 є одноосібним власником та керівником приватного підприємства «Ренал», де основним вид діяльності якого є монтаж водопровідних мереж, системи опалення та кондиціонування.

Судом встановлено, що номер телефону, який вказаний в оголошенні про продаж будинку в с.Конюшки відповідає номеру телефону керівника приватного підприємства «Ренал», який зазначений у Звіті про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель від 13 вересня 2018 року .

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те , що вона є дочкою позивачки та відповідача. Їй відомо, що батьки близько 10-15 років складали грошові кошти для придбання нової квартири або житлового будинку. На початку 2017 року батько повідомив її, що придбав житловий будинок в с.Конюшки та робить там ремонт. Восени 2017 року батько пішов проживати однією сім`єю з іншою жінкою.

Свідок ОСОБА_9 , яка є теж дочкою позивачки та відповідача дала показання, які аналогічні показанням її сестри ОСОБА_6 . В доповнення до цих показань ствердила, що в 2018 році коли вона перебувала із своєю сім`єю в житловому будинку в с.Конюшки, батько сказав їй, що оформив придбання житла так, щоб вони нічого з цього не отримали.

Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що ОСОБА_2 є його тестем. В якому році не пригадує, але це було на різдвяні свята, він з своєю сім`єю перебував у житловому будинку ОСОБА_2 в с.Конюшки Івано-Франківської області, де дізнався від нього, що він купив цей житловий будинок та робить в ньому ремонт.

Свідок ОСОБА_13 , який є зятем ОСОБА_2 дав показання про те, що після одруження його сім`я проживала разом із сім`єю ОСОБА_19 в АДРЕСА_5 . Деякий період часу він працював разом із тестем та проводив роботи по монтажу системи опалення. Йому відомо, що ОСОБА_2 планував купити житловий будинок. Також зазначив, що допомагав тестю виконувати роботи по демонтажу старого опалення ( чавунних батарей, чавунного котла) та монтажу нового опалення в житловому будинку в с.Конюшки Івано-Франківської області. Про це житло він нічого не розказував тещі, оскільки тесть говорив, що хоче сам розповісти про придбання житлового будинку.

Свідок ОСОБА_14 дав показання про те, що в певний період часу він разом із ОСОБА_2 надавали послуги по монтажу системи опалювання. В 2016-2017 роках в житловому будинку в с.Конюшки Івано-Франківської області він допомагав ОСОБА_2 демонтувати старе опалення ( чавунні батареї, котел ) та встановлювати нове опалення, каналізацію.

Свідок ОСОБА_11 дала показання про те , що позивачка є її рідною сестрою. Зі слів сестри їй відомо, що вони тривалий час заощаджували кошти для придбання житлового будинку, оскільки квартиру планували залишити молодшій дочці.

Показання вказаних свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність не викликають сумнів у суду, є такими, що узгоджуються з позицією позивачки та іншими доказами у справі.

Свідок ОСОБА_16 дав показання про те, що він є сусідом та приблизно п`ять років тому познайомив ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , оскільки в неї не працювала система опалення. Йому відомо, що ОСОБА_3 провідували її рідний брат ОСОБА_21 та дочка ОСОБА_22 . ОСОБА_3 планувала продати своє домоволодіння, однак йому не відомо, чому вона подарувала його ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_15 дав показання про те, що з 2005 року він знайомий із ОСОБА_2 , оскільки останній встановлював йому опалення в квартирі, а в подальшому вони підтримували дружні відносини. Приблизно п`ять років тому, він був в с.Конюшки Івано-Франківської області, де в одному із житлових будинків ОСОБА_2 здійснював ремонтні роботи. Там він поспілкувався із власницею будинку ОСОБА_3 , яка розказала йому, що їй відомо про складні сімейні відносини в сім`ї ОСОБА_19 і вона вирішила дане домоволодіння подарувати йому.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_15 в частині того, що ОСОБА_3 розповідала йому про намір подарувати ОСОБА_2 домоволодіння і з врахуванням інших доказів у справі вважає, що між ними не були настільки близькі або дружні стосунку за наявності яких ОСОБА_3 бажала подарувати ОСОБА_2 майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та двох земельних ділянок.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що йому нічого не відомо, яким чином ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок в с.Конюшки Івано-Франківської області.

Суд не бере до уваги письмові показання свідка ОСОБА_4 , як недопустимий доказ, оскільки згідно вимог ст.ст.229-230 ЦПК України свідок повинен бути безпосередньо допитаний під час розгляду справи .

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У силу вимог ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вирішуючи спір в межах предмету доказування, а саме встановлення обставин, які можуть свідчити про удаваність спірних правочинів, та обставин, які це спростовують (мотивів дарування нерухомого майна ), суд застосовує такі норми матеріального права.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №910/19473/17 вказано, що за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють один правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини .

Згідно з ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України головним елементом угоди (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який підлягав встановленню судом у цій справі є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договорів дарування та з`ясування питання про те, чи не укладені ці угоди з метою приховати іншу угоду та яку саме.

Позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: 1) факт укладення правочину, який, на його думку, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваними правочинами.

Відповідні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі №6-1026цс16, у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №707/1541/16-ц та від 06 червня 2018 року у справі №910/19473/17.

У позовній заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила, що спірні договори дарування є удаваними, оскільки у випадку укладення договорів купівлі-продажу дане нерухоме майно було б об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Договір дарування, як і договір купівлі-продажу мають споріднену правову спрямованість - передачу відповідного майна у власність іншої особи. Основною ознакою договору дарування є передача майна у власність обдарованого саме на безоплатній основі. Натомість відносини купівлі-продажу передбачають передачу відповідного майна у власність іншої особи на оплатній основі.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. При цьому згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі №6-1026цс16 вказано, що сторони удаваного договору дарування вочевидь будуть приховувати від інших осіб свою домовленість про відчуження майна за плату, факт отримання такої оплати тощо.

Тому встановити факт усної домовленості про оплату та сам факт оплати, яка зазвичай відбувається у готівковій формі та за відсутності свідків, або з використанням інших, більш складних способів, дуже складно або неможливо.

Відтак, доведення удаваності правочину відбувається не лише шляхом аналізу змісту укладеного правочину (удаваність якого доводиться позивачем), а за допомогою інших, непрямих доказів (зняття обдарованим готівки з банківського рахунку, укладення ним договору займу, публікація оголошень про продаж предмету, який потім був подарований, відсутність родинних чи інших зв`язків, відсутність зрозумілого мотиву укладення договору дарування майна тощо).

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позивачкою доведено про удаваність спірних договорів дарування з метою приховання договорів купівлі-продажу нерухомого майна такими доказами:

- публікація оголошення про продаж нерухомого майна 08 червня 2016 року, яке через два місяці було подароване;

- висока вартість подарованого майна : домоволодіння - 181 720 грн 00 коп , земельні ділянки - 93 000 грн 00 коп та 95 000 грн 00 коп, яка виключає можливість його дарування ОСОБА_3 сторонній особі - ОСОБА_2 ;

- відсутність зрозумілих мотивів зі сторони ОСОБА_3 укладення договорів дарування трьох об`єктів нерухомого майна ОСОБА_2 , який тривалий час перебував у зареєстрованому шлюбі, міг мати грошові заощадження та заробляв кошти шляхом виконання робіт по монтажу системи опалювання.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Дзера Мар`яна Любомирівна про визнання договорів дарування удаваними, задовольнити повністю.

Визнати удаваним договір дарування житлового будинку від 12 серпня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою Мар`яною Любомирівною за №2065 , визнавши його договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати удаваним договір дарування земельної ділянки від 12 серпня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою Мар`яною Любомирівною за №2067, визнавши його договором купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1910 га, кадастровий номер::01:002:0063, що розташована за адресою: с.Конюшки Рогатинський район Івано-Франківська область .

Визнати удаваним договір дарування земельної ділянки від 12 серпня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою Мар`яною Любомирівною за №2069, визнавши його договором купівлі-продажу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3747 га, кадастровий номер::01:002:0064, що розташована за адресою: с.Конюшки Рогатинський район Івано-Франківська область .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 1 261 грн 20 коп .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 1 261 грн 20 коп .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа : Приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Дзера Мар`яна Любомирівна, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м.Рогатин, пл.Роксолани,10/2.

Суддя Р. Г. Могила

Повний текст рішення складено 25 лютого 2022 року.