Провадження №2-др/389/1/22
24 лютого 2022 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання Пахути Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області заяву адвоката Майнард Наталії Олександрівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №2/389/616/21 (ЄУН 398/2775/17) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Адвокат Майнард Н.О., яка представляє інтереси відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , електронною поштою 14.02.2022 (зареєстровано судом 15.02.2022) подала до суду заяву, в якій просила ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №2/389/616/21 (ЄУН 398/2775/17) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, яким стягнути з позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь відповідачів понесені ними судові витрати на правничу допомогу в розмірі 106 460 грн., витрати, пов`язані із залученням (викликом) свідків у розмірі 3182 грн. 88 коп., а також витрати, які складаються із судового збору, сплаченого відповідачами за подання апеляційної скарги на рішення суду від 21.06.2019 у даній справі, в розмірі 1593 грн.
В судове засідання позивачка та її представник адвокат Пушкарьов Д.Є. не з`явилися, проте представник позивачки подав суду клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та стягненні понесених відповідачами витрат.
Відповідачі та їх представник адвокат Майнард Н.О. в судове засідання не з`явилися, однак представник відповідачів подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідачів, у якій підтримала подану нею заяву про ухвалення додаткового рішення та просила задовольнити.
Суд вважає за можливе розгляд заяви провести за відсутності сторін та їх представників, оскільки відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду даної справи.
Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення та оглянувши матеріали цивільної справи №2/389/616/21 (ЄУН 398/2775/17), суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд відзначає, що представником відповідачів дотримано вимогу ч.8 ст.141 ЦПК України, в судовому засіданні 09.02.2022 до закінчення судових дебатів нею зроблено усну заяву про подання доказів про розмір витрат, які відповідачі понесли у зв`язку з розглядом справи, та протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду нею подано заяву про стягнення таких витрат разом з доказами.
Представник позивачки, заперечуючи щодо стягнення понесених відповідачами витрат, вказав на порушення стороною відповідачів вимог ч.1 ст.134 ЦПК України, оскільки у поданих 16.01.2018 відповідачами відзивах на позов не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли і які очікують понести в зв`язку із розглядом справи. Зазначення попереднього розрахунку судових витрат у поданому 05.05.2020 представником відповідачів запереченні після вступу нею у справу, представник позивачки вважає порушенням вимог ЦПК України, оскільки зміна представника сторони не може призводити до виникнення у сторони права на повторну подачу відзиву на позов.
Разом з цим, суд не погоджується з такими доводами представника позивачки та вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.
Частинами першою та другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Так, в порядку касаційного перегляду постановою Верховного Суду від 04.03.2020 скасовані рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2019 та постанова Кропивницького апеляційного суду від 03.10.2019, що були ухвалені у даній справі, а саму справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.03.2020 на виконання вказівок, викладених у зазначеній вище постанові Верховного Суду, розгляд справи розпочато спочатку в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
Вказаною ухвалою суду строк для подання сторонами відзиву, відповіді на відзив або заперечень встановлений не був.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Вперше представником відповідачів 05.05.2020 (зареєстровано судом 14.05.2020) у даній справі подані заперечення, що судом визнається як перша заява по суті спору, оскільки після направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції розгляд даної справи розпочався спочатку. У відповідності до вимог ч.1 ст.134 ЦПК України представник відповідачів у вказаній заяві зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесли відповідачі.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат, які складаються із судового збору, сплаченого відповідачами за подання апеляційної скарги на рішення суду від 21.06.2019 у даній справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 03.08.2017 (дата реєстрації судом 09.08.2017) позивачка ОСОБА_3 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2019 вказаний позов задоволено.

На зазначене судове рішення представником відповідачів адвокатом Майнард Н.О. 16.07.2019 подано апеляційну скаргу, за подання якої кожним з відповідачів сплачено судовий збір по 796 грн. 50 коп. на загальну суму 1593 грн., що підтверджується даними квитанцій АТ КБ «Приватбанк» №№ 0.0..1 та 0.0..1 від 16.07.2019.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 03.10.2019 апеляційну скаргу адвоката Майнард Н.О., яка представляє інтереси відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задоволено частково, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2019 скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Одночасно даною постановою з позивачки ОСОБА_3 на користь відповідачів стягнуто сплачений ними судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції по 796 грн. 50 коп. на загальну суму 1593 грн.

Проте, постановою Верховного Суду від 04.03.2020 касаційну скаргу позивачки ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2019 та постанову Кропивницького апеляційного суду від 03.10.2019 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2022 позовні вимоги задоволено частково. Крім того, зазначеним судовим рішенням з кожного з відповідачів на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягнуто сплачений нею судовий збір за подання позову до суду та за перегляд справи в суді касаційної інстанції у розмірі 715 грн. 68 коп. на загальну суму 1431 грн. 36 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Однак, під час ухвалення вказаного рішення судом не вирішено питання про стягнення витрат, які складаються із судового збору, сплаченого відповідачами за подання апеляційної скарги на рішення суду від 21.06.2019 у даній справі, у розмірі 1593 грн.

Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати, про що, відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, зазначається у резолютивній частині рішення.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2022 у даній цивільній справі позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково, а саме на 44,96%. Відсоток відмови у позові становить 55,04%.

З огляду на викладене та враховуючи, що під час ухвалення рішення у даній справі про часткове задоволення позову судом не вирішено питання про стягнення витрат, які складаються із судового збору, сплаченого відповідачами за подання апеляційної скарги на рішення суду від 21.06.2019 у даній справі, суд вважає за необхідне розподілити зазначені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог наступним чином.

Так, кожним з відповідачів сплачено судовий збір по 796 грн. 50 коп. на загальну суму 1593 грн., а тому, приймаючи до уваги часткове задоволення позову, відсоток відмови у якому становить 55,04%, з позивачки на користь кожного з відповідачів слід стягнути понесені ними витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 876 грн. 79 коп. (1593х55,04/100=876 грн. 79 коп.), тобто по 438 грн. 39 коп. Решту витрат у розмірі 716 грн. 21 коп. віднести на рахунок відповідачів.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених відповідачами, у розмірі 106 460 грн., суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України.

Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник відповідачів просила стягнути понесені відповідачами витрати на правничу допомогу у розмірі 106 460 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представником позивачки подано суду клопотання в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України, у якому просив відмовити у стягненні витрат на оплату правничої допомоги адвоката, мотивуючи тим, що у договорі про надання правничої допомоги від 21.06.2019 та у додатковій угоді №1 від 11.10.2021 до вказаного договору конкретні розміри витрат або конкретні суми не визначені. У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідачів жоден конкретний розрахунок виконаних робіт не наводить, однак з посиланням на розмір мінімальної заробітної плати за певні періоди вказує, що згідно з договором година роботи адвоката становила 810 грн., проте договір про надання правничої допомоги та додаткова угода до нього такі умови не містить. Крім того, наведені у актах виконаних робіт суми не можуть вважатися детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом в розумінні ч.3 ст.137 ЦПК України, оскільки фактично зводяться лише до зазначення певних сум та певних періодів без їх деталізації. Такі розрахунки договором про надання правничої допомоги та додатковою угодою до нього не передбачені, розрахунок фактичних годин тривалості судових засідань по справі не наведений. Також вказує, що адвокатом ставиться питання про стягнення гонорару у розмірі 106 460 грн., тобто у розмірі, що перевищує ціну позову, яка складає 106 121 грн. 36 коп.

Судом встановлено, що представником відповідачів надані документи, які підтверджують понесені відповідачами витрати на правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги від 21.06.2019; додаткову угоду №1 від 11.10.2021 до договору про надання правової допомоги від 21.06.2019; акт виконаних робіт №1 від 09.02.2022 за договором адвокатських послуг (правничої допомоги) від 21.06.2019; акт виконаних робіт №2 від 09.02.2022 за договором адвокатських послуг (правничої допомоги) від 21.06.2019 із додатковою угодою від 11.10.2021; платіжні доручення від 26.06.2019 та 02.04.2020 про здійснення оплати відповідачкою ОСОБА_1 за правничу допомогу адвокату Майнард Н.О. у розмірі 1600 грн. та 5000 грн. відповідно.

В матеріалах даної цивільної справи міститься ордер серії КР №144951 від 16.07.2019 адвоката Майнард Н.О. на представництво інтересів відповідачки ОСОБА_1 (а.с.124 т.3) та ордер серії КР №144983 від 05.05.2020 на представництво інтересів відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.32 т.4).

У актах виконаних робіт зазначено, що адвокатом надані такі послуги: вивчення матеріалів справи, складання та направлення сторонам та суду апеляційної скарги на судове рішення від 21.06.2019, участь в засіданнях Кропивницького апеляційного суду, ознайомлення з матеріалами справи зі зняттям фотокопій (період надання послуги 21.06.2019-31.12.2019, вартість 7500 грн.); складання заперечення на касаційну скаргу (період надання послуги 01.02.2020-01.04.2020, вартість 5000 грн.); складання заперечень проти позову, інших процесуальних документів, участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції в Олександрійському міськрайонному суді (період надання послуги 01.05.2020-20.01.2021, вартість 62 100 грн.); участь в судових засіданнях у Знам`янському міськрайонному суді (період надання послуги 11.10.2021-09.02.2022, вартість 31 860 грн.). Загальна сума становить 106 460 грн.

Судом враховується, що згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Крім того, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 21.06.2019 сторони погодили порядок обчислення гонорару, порядок оплати послуг адвоката та її форму. Вартість та обсяг робіт визначено у актах їх виконання.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачами послуг адвоката та понесення ними витрат на правничу допомогу в суді апеляційної, касаційної інстанції та в суді першої інстанції після направлення справи на новий розгляд, а саме представником відповідача складені та підписані наступні документи: апеляційна скарга на рішення суду від 21.06.2019 з клопотанням про витребуванням доказів, заперечення на касаційну скаргу, заперечення проти позову, клопотання про виклик свідків, клопотання про витребування оригіналів доказів.

Також представник відповідачів приймала участь в наступних судових засіданнях: 03.10.2019 в Кропивницькому апеляційному суді (тривалість 1 год.); в Олександрійському міськрайонному суді в режимі відеоконференції 23.06.2020 (тривалість 1,10 год.), 25.08.2020 (тривалість 50 хв.), 02.10.2020 (тривалість 1,15 год.), 16.11.2020 (тривалість 1,20 год.), 02.03.2021 (тривалість 1 год.), 27.04.2021 (тривалість 5 хв.), 15.07.2021 (тривалість 35 хв.); у Знам`янському міськрайонному суді в режимі відеоконференції 10.11.2021 (тривалість 1 год.), 13.12.2021 (тривалість 1,20 год.), 06.01.2022 (тривалість 1,15 год.), 02.02.2022 (тривалість 55 хв.), 09.02.2022 (тривалість 1,50 год.).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Дослідивши подані представником відповідачів докази та матеріали справи, суд вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 106 460 грн. є суттєво завищеним та таким, що не є співмірним зі складністю справи, з виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову.

Аналізуючи заявлений представником відповідачів розмір гонорару адвоката, суд приходить до наступного.

Загальний розмір витрат за складання апеляційної скарги, заперечень на касаційну скаргу та заперечень проти позову суд вважає завищеним, оскільки з тесту заперечень на касаційну скаргу вбачається, що вони складені на 7 аркушах та фактично зводяться до змісту, аналогічного змісту апеляційної скарги, крім того половина їх тексту займає законодавча база. Так само зміст заперечень проти позову, поданих під час нового розгляду справи, повністю аналогічний змісту апеляційної скарги, тому такий вид послуг не вимагав від представника відповідачів надмірного обсягу юридичної і технічної роботи.

Що стосується розміру витрат, пов`язаних з прийняттям участі в судових засіданнях апеляційної, касаційної інстанції та в суді першої інстанції після направлення справи на новий розгляд, то суд зауважує, що представником відповідачів в актах виконаних робіт кількість фактично витраченого адвокатом часу не визначено та не деталізовано, розрахунок годин тривалості судових засідань, вартість 1-ї години або 1-го засідання не наведений.

Проте з розрахунків, наведених у вказаних актах, можна стверджувати, що повний місяць роботи адвоката як представника відповідачів складає 8100 грн., а одна година, у тому числі і прийняття участі в судовому засіданні, 270 грн. При цьому незрозумілим залишається порядок обчислення вартості наданих послуг, оскільки представник відповідачів у відповідних періодах рахує вартість за повний місяць, а за інший період обмежуючись тільки робочими днями. Договором про надання правничої допомоги умови порядку обчислення гонорару не визначені.

Судом враховується кількість та час судових засідань, у яких приймала участь представник відповідачів, однак також враховується їх періодичність, більшість яких відбувалася з перервою у півтора місяці, тобто представник відповідачів була задіяна в судових процесах не кожного місяця, з посиланням на вартість якого нею зроблений відповідний розрахунок витрат.

Зазначене свідчить про те, що заявлений адвокатом час, витрачений на захист інтересів відповідачів не є дійсним та необхідним, внаслідок чого заявлений розмір гонорару на цей вид послуг не є співмірним та реальним.

Крім того, суд також зауважує, що перевищення розміру правничої допомоги над ціною позову свідчить про відсутність будь-якої співмірності із заявленими позовними вимогами.

З огляду на викладене та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, критерієм реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерієм розумності їхнього розміру, з урахуванням доводів представника позивачки та конкретних обставин справи і зокрема ціни позову, суд вважає, що заявлена представником відповідачів сума витрат на професійну правову допомогу є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та суперечитиме принципу розподілу таких витрат.

Відтак суд вважає, що обґрунтованим та розумним розміром витрат за надання правової допомоги у цій справі є сума 13 000 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, відсоток відмови у якому становить 55,04%, з позивачки на користь кожного з відповідачів слід стягнути понесені ними витрати на правничу допомогу пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, у розмірі 7155 грн. 20 коп. (13 000х55,04/100=7155 грн. 20 коп.), тобто по 3577 грн. 60 коп. Решту витрат у розмірі 5844 грн. 80 коп. віднести на рахунок відповідачів.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат, пов`язаних із залученням (викликом) свідків у розмірі 3182 грн. 88 коп., суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків.

Обгрунтовуючи необхідність стягнення витрат, пов`язаних із залученням (викликом) свідків, представник відповідачів зазначає, що відповідачка ОСОБА_1 за власний кошт і власним автомобілем тричі, а саме 13.12.2021, 06.01.2022 та 09.02.2022 доставляла для допиту в приміщення Знам`янського міськрайонного суду свідків, для чого проведено заправляння автомобілю у відповідні дні на суми: 772 грн. 60 коп., 548 грн. 85 коп., 1861 грн. 43 коп.

На підтвердження вказаних обставин представником відповідачів надані відповідні квитанції на заправку пального від 13.12.2021 (час 14:54:21), 06.01.2022 (час 08:28:56), 03.02.2022 (час 11:54:27).

Відповідно до ч.1 ст.139 ЦПК України свідку у зв`язку з викликом до суду відшкодовуються витрати, що пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та наймом житла, а також виплачується компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Вказана вище норма чітко встановлює, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту відшкодовуються саме свідку, а не стороні по справі, як зазначено в клопотанні. При цьому, жоден зі свідків по даній справі з відповідними заявами про відшкодування витрат, пов`язаних із викликом до суду не зверталися, як і не надавали доказів, що вони уповноважували представника відповідачів звертатися до суду з цією вимогою.

Відтак, за відсутності відповідних заяв/клопотань свідків, правові підстави для задоволення питання щодо стягнення витрат, пов`язаних із залученням (викликом) свідків, відсутні.

Крім того слід зазначити наступне.

Представник відповідачів у своїй заяві вказує, що відповідачка ОСОБА_1 за власний кошт і власним автомобілем тричі, а саме 13.12.2021, 06.01.2022 та 09.02.2022 доставляла для допиту в приміщення Знам`янського міськрайонного суду свідків. Разом з цим слід звернути увагу на те, що судом 06.01.2022 за клопотанням сторони відповідачів допитувалися свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Проведення даного судового засідання відбувалося в режимі відеоконференції з Кіровоградським окружним адміністративним судом, який розташований за адресою: вул.Велика Перспективна,40, м.Кропивницький. Участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції приймали представники сторін та вказані вище свідки. Під час судового засідання було встановлено, що всі три свідка проживають в м.Кропивницький, де знаходиться і приміщення суду, в якому відбувалася відеоконференція, а тому необхідності переїжджати до іншого населеного пункту у вказаних свідків не було. Жодних доказів того, що вони змушені були прибувати в судове засідання з іншого населеного пункту, суду не надано. При цьому, цієї дати відповідачка ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні безпосередньо в приміщенні Знам`янського міськрайонного суду в м.Знам`янка і тому не мала можливості в цей же час на власному автомобілі доставити вказаних свідків до суду в м.Кропивницький, про що стверджує представників відповідачів.

Майже аналогічна ситуація відбулася і в судовому засіданні 13.12.2020. Вказане засідання проводилося в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (через мережу EasyCon) за участю представника відповідачів, яка здійснює свою діяльність в м.Кропивницький. В цьому засіданні були також присутні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували разом з представником відповідачів за її робочим місцем в режимі відеоконференції. З урахуванням місця проживання свідків та місця знаходження робочого місця представника відповідачів, необхідності переїжджати до іншого населеного пункту у вказаних свідків не було. Відповідачка ОСОБА_1 13.12.2020 також була присутня в судовому засіданні безпосередньо в приміщенні Знам`янського міськрайонного суду в м.Знам`янка.

Свідок ОСОБА_7 дійсно була допитана судом двічі, 13.12.2021 та 02.02.2022, безпосередньо в приміщенні Знам`янського міськрайонного суду. Судом було встановлено, що свідок проживає в м.Олександрія Кіровоградської області, в той час як Знам`янський міськрайонний суд знаходиться в м.Знам`янка Кіровоградської області. Тобто, підтверджується факт необхідності переїзду свідка до іншого населеного пункту для явки до суду в судові засідання. Проте, як вже зазначалося вище, свідок ОСОБА_7 із заявою про відшкодування витрат, пов`язаних із викликом до суду не зверталася, як і не надала доказів, що вона уповноважила представника відповідачів звертатися до суду з цією вимогою.

09.02.2022, як вказує у своїй заяві представник відповідачів, свідки до участі у розгляді даної справи не залучалися.

Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог заяви представника відповідачів адвоката Майнард Н.О. про ухвалення додаткового рішення, а саме про стягнення з позивачки на користь кожного з відповідачів понесені ними витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 876 грн. 79 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7155 грн. 20 коп., пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 134, 137, 139, 141, 174, 259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №2/389/616/21 (ЄУН 398/2775/17) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 438 (чотириста тридцять вісім) грн. 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 438 (чотириста тридцять вісім) грн. 39 коп.

Решту витрат у розмірі 716 грн. 21 коп. віднести на рахунок відповідачів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3577 (три тисячі п`ятсот сімдесят сім) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3577 (три тисячі п`ятсот сімдесят сім) грн. 60 коп.

Решту витрат у розмірі 5844 грн. 80 коп. віднести на рахунок відповідачів.

У задоволенні стягнення витрат, пов`язаних із залученням (викликом) свідків, відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва