Провадження 2/557/90/2022
Справа 557/1807/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.,

номер справи 557/1807/21,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в смт Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» про визнання неправомірними дій щодо відмови у розгляді заяви про проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором, визнання поважною причини неподання заяви про проведення реструктуризації та встановлення іншого строку для подання заяви для проведення реструктуризації за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року адвокат Нікольченко Б.Б. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» (далі АТ «Комерційний Індустріальний Банк»), який у подальшому уточнив, про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у розгляді заяви про проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором, визнання поважною причиною неподання заяви про проведення реструктуризації, у зв`язку з перебуванням позивача за межами території України та встановлення іншого строку для подання заяви про проведення реструктуризації за кредитним договором.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 22 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі ВАТ КБ «Надра») та ОСОБА_3 (позивач, позичальник), укладено кредитний договір №8/2203/07-1, відповідно до умов якого ВАТ КБ «Надра» надало позичальнику грошові кошти у сумі 23 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,99% річних та строком повернення кредиту до 20 березня 2037 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року.

Прізвище позивача « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_5 » відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 01 жовтня 2015 року.

У позові зазначено, що листом №15.1-5648 від 16 вересня 2020 року позивача було повідомлено про укладення договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року та договором іпотеки від 22 березня 2007 року, за яким AT «ЗНВКІФ «ГЕНЕЗИС КАПІТАЛ» відступив шляхом продажу АТ «Комерційний Індустріальний Банк» права вимоги до ОСОБА_3 , як до позичальника та іпотекодавця. Тому на даний час усі права кредитора за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року належать АТ«Комерційний Індустріальний Банк».

Представник позивача у позові вказує, що 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України №1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів наданих в іноземній валюті» (далі Закон №1381-IX), спрямованих на захист та відновлення платоспроможності позичальників (фізичних осіб), які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, шляхом їх реструктуризації.

Відповідно до пп. 3 ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом: повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набраних чинності цим пунктом. Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці.

Як зазначає представник позивача, з 11 травня 2021 року по 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 перебувала за межами України, на території країн Європейського Союзу, що підтверджується копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Скориставшись правом наданим законом, 04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року. Як зауважує представник, заява про реструктуризацію подана в межах розумних строків, необхідних для підготовки заяви та доданих документів, тому, на його переконання, відповідач був зобов`язаний продовжити позивачу строк подання заяви про проведення реструктуризації на підставі норм Закону України №1381-IX. Проте, всупереч закону, листом №09Л-5415 від 29 жовтня 2021 року АТ «Комерційний Індустріальний Банк» неправомірно відмовив ОСОБА_1 у проведенні реструктуризації, посилаючись на пропущення строку подання заяви.

На підставі наведеного, посилаючись на приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів наданих в іноземній валюті», представник позивача просить визнати неправомірними дії АТ «Комерційний Індустріальний Банк» щодо відмови у розгляді заяви ОСОБА_1 про проведення реструктуризацї зобов`язання за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року, визнати поважною причиною неподання ОСОБА_1 заяви про проведення реструктуризації, у зв`язку з її перебуванням за межами території України, та встановити інший строк для подання заяви про проведення реструктуризації за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року.

17 грудня 2021 року представник відповідача ОСОБА_6 надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач відповідно до договору про відступлення права вимоги №11/09-1 від 11 вересня 2020 року набув прав кредитора за зобов`язаннями позивача згідно кредитного договору №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року, відповідно до якого останній надано кредит в іноземній валюті, про що її було повідомлено листом №15.1-5648 від 16 вересня 2020 року. Надалі 11 листопада 2021 року відповідачем отримано від позивача заяву про реструктуризацію зобов`язань за означеним вище кредитним договором, наданим в іноземній валют, відповідно до положень, прийнятого 13 квітня 2021 року Верховною Радою України Закону України №1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», який набрав чинності 23 квітня 2021 року. Відповідно до пп. 3 п. 7 вказаного Закону №1381-IX, розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Таким чином, представник відповідача зауважує у відзиві, що позивач повинна була б звернутися з заявою про реструктуризацію боргу до 23 липня 2021 року. Однак звернулась до відповідача з такою заявою лише 04 жовтня 2021 року, що свідчить про те, що вона пропустила строк звернення до кредитора з заявою про реструктуризацію боргу.

Поряд з цим представник відповідача у відзиві вказує, що Законом №1381-IX регламентовано дії відповідача, як кредитора, до якого звернулась особа з заявою про реструктуризації зобов`язань з порушенням строку. Так, відповідно до Закону №1381-ІХ, якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці. Таким чином, враховуючи вищезазначену норму, представник відповідача вважає, що останній може подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації зобов`язань лише до 23 вересня 2021 року. Так як позивач звернулась з заявою про реструктуризацію боргу після вказаного строку, посилаючись на поважність причини пропуску строку звернення з такою заявою-перебування за межами території України, відповідач не мав підстав для поновлення строку подання заяви у зв`язку з відсутністю такого механізму, передбаченого Законом №1381-ІХ.

Зважаючи на зазначене, представник відповідача вважає, що вимога позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у розгляді заяви позивача про проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року є безпідставною, оскільки відповідач розглянув її заяву про реструктуризацію та надав відповідь на неї, виходячи з вимог чинного законодавства України.

Також, на переконання представника відповідача, безпідставною є вимога позивача про зобов`язання відповідача поновити строк подання заяви про проведення реструктуризації зобов`язання за кредити договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року. Таку свою позицію представник відповідача мотивує тим, що згідно абз. 7 пп. 3 п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у разі пропуску позичальником строків зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. У разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви.

Поряд з цим, представник відповідача зауважив на тому, що позивачем обрано спосіб захисту, який, на його думку, не передбачено законом.

На підставі наведеного представник відповідача просив у відзиві на позовну заяву позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

10 січня 2022 року представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що не погоджується з наведеними у відзиві на позовну заяву аргументами представника відповідача на заперечення його позовних вимог. Зокрема представник позивача вважає, що відповідач помилково не у відповідності до законодавства встановлює межі поновлення строків на подання заяви на реструктуризацію заборгованості, оскільки Закон чітко передбачає право кредитора продовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці без прив`язки до дати закінчення строку подання заяви про проведення реструктуризації. Поряд з цим, представник позивача у відповіді зауважив на тому, що зважаючи на належне виконання зобов`язання за кредитним договором, позивач неправомірно позбавлена відповідачем права на реструктуризацію зобов`язань.

Окрім того, представник позивача вказав у відповіді, що позивачем вірно обрано спосіб захисту, який, на його думку, належним чином захистить порушене право останнього відповідачем.

04 лютого 2022 року представник позивача надіслав до суду заяву про уточнення позовних вимог, зокрема уточнив спосіб захисту прав позивача.

11 лютого 2022 року представник відповідача надіслав до суду заяву, в якій заперечив щодо прийняття заяви сторони позивача про уточнення позовних вимог, вказавши, що остання подана на стадії судового розгляду, на якій не передбачено подання таких заяв, а подання таких заяв допускається лише на стадії підготовчого засідання.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів та закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті.

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

Сторони та їх представники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, у таке не з`явились.

18 лютого 2022 року від представника відповідача надійшла заява, у якій останній просив розглянути дану цивільну справу у відсутності відповідача та його представника, при цьому розглянути подану ним заяву від 08 лютого 2022 року та ухвалити рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом установлено, що 22 березня 2007 року між ВАТ «Надра» та позивачем укладено кредитний договір №8/2203/07-1. Відповідно до умов означеного кредитного договору ВАТ КБ «Надра» надав позичальнику грошові кошти у сумі 23 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,99% річних та строком повернення кредиту до 20 березня 2037 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між ВАТ КБ «Надра» та позивачем укладено договір іпотеки №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року.

Надалі 11 вересня 2020 року AT «ЗНВКІФ «ГЕНЕЗИС КАПІТАЛ» відступив шляхом продажу АТ «Комерційний Індустріальний Банк» права вимоги до позивача, як до позичальника та іпотекодавця.

Зазначені вище обставини сторонами не оспорюються.

04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву для відповідача про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року, у якій також просила поновити строк подання такої заяви у зв`язку з її перебуванням за межами території України.

Листом №09Л-5415 від 29 жовтня 2021 року АТ «Комерційний Індустріальний Банк» позивача повідомлено про те, що у нього відсутні правові підстави задовольнити клопотання про поновлення строку подання заяви про проведення реструктуризації зобов`язань та відповідно проведення реструктуризації за заявою позивача, так як клопотання і сама заява надійшли до АТ «Комерційний Індустріальний Банк» 11 жовтня 2021 року, тобто з пропуском строків, передбачених абз. 6 пп. 3 п. 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Крім цього, у вказаному листі зазначено, що Закон Україн «Про споживче кредитування» не передбачає можливості кредитора поновити встановлені Законом строки подання позичальником заяви про проведення реструктуризації.

Представник позивача, вказуючи на неправомірність вищезазначених дій відповідача та наявність підстав для визнання поважною причиною неподання позивачем заяви на реструктуризацію заборгованості протягом тримісячного строку з дня набрання чинності п. 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушених прав позивача.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13 квітня 2021 року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7.

Вказаним пунктом передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Згідно пп. 3 п. 7 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім визначених в даному підпункті випадків.

У цьому ж підпункті зазначено, що у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви. Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернулась до відповідача зі спливом тримісячного терміну з дня набрання чинності означеним вище пунктом. Із заявою позивач до відповідача про подовження строку подання заяви про проведення реструктуризації у зв`язку з поважними причинами його пропуску не зверталась.

Таким чином, на думку суду, відповідач правомірно не розглядав заяву позивача про реструктуризацію заборгованості, зважаючи на те, що вказаний вище закон передбачає, що у разі пропуску позичальником строків, зазначених у третьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань, на що відповідач вказував для позивача у своїй відповіді на заяву позивача про реструктуризацію заборгованості від 29 жовтня 2021 року за №09.1-5415. Крім того, відповідач для позивача вказував на те, що законодавством не передбачено поновлення кредитором строків подання заяви про реструктуризацію заборгованості, з чим суд погоджується з огляд на зазначені приписи Закону України «Про споживче кредитування».

Зважаючи на зазначене, на переконання суду, позовна вимога позивача про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови у розгляді її заяви про проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором від 22 березня 2007 року не підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовну вимогу позивача про визнання поважною причиною неподання нею заяви про проведення реструктуризації, у зв`язку з перебуванням за межами території України, та встановлення іншого строку для подання заяви про проведення реструктуризації за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року, суд вважає, що така підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Як зазначалось вище, пп. 3 п. 7 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви.

Із матеріалів справи убачається, що позивач у період з 11 травня 2021 року по 29 вересня 2021 року перебувала за межами території України, що стверджується даними інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за №91-3269/0/15-22 від 01 лютого 2022 року.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач не мала можливості подати заяву про проведення реструктуризації заборгованості протягом встановленого Законом України «Про споживче кредитування» тримісячного строку, тому суд визнає поважною причиною пропуску такого строку, що дає можливість суду встановити інший строк для подання заяви. Зокрема суд переконаний, що достатнім буде встановлений позивачу строк для подання заяви два місяці з моменту набрання даним рішенням законної сили.

Щодо тверджень сторони відповідача з приводу невірного вибору позивачем способу захисту, то зважаючи на надані позивачем до початку розгляду справи по суті уточнення позовних вимог, які у такий спосіб приведені у відповідність до визначеного законом механізму врегулювання правовідносин між сторонами даного спору та не є зміною предмету або підстав позову, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту порушених прав у судовому порядку законним та ефективним, оскільки такий спосіб може привести до відновлення порушеного права позивача з огляду на обставини цього спору. Суд зауважує, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення, при цьому такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Таким чином, за встановлених судом обставин, на підставі поданих позивачем доказів, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 908 гривень судового збору та на користь позивача 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, що є пропорційним розміру задоволених вимог (50%).

Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному вище розмірі, суд дійшов висновку, що такі є достатніми та співмірними в розумінні приписів ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а тому зважаючи на відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» про визнання неправомірними дій щодо відмови у розгляді заяви про проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором, визнання поважною причини неподання заяви про проведення реструктуризації та встановлення іншого строку для подання заяви для проведення реструктуризації за кредитним договором задовольнити частково.

Визнати поважною причиною пропуску строку ОСОБА_1 подання Акціонерному товариству «Комерційний Індустріальний Банк» заяви про проведення реструктуризації за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року - перебуванням її за межами території України.

Встановити ОСОБА_1 строк для подання Акціонерному товариству «Комерційний Індустріальний Банк» заяви про проведення реструктуризації за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року два місяці з моменту набрання законної сили даним рішенням.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» в доход держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 6, .

Повне судове рішення складено 28 лютого 2022 року.

Суддя Ю.В.Оленич