ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/118/22 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Мендрик І.В.

сторін:

представника апелянта Гуцалюка А.Р.,

представника боржника Качура С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/14128/15-ц за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року (постановлену суддею Дзюбановським Ю.І., повний текст якої складено 16 вересня 2021 року) в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа №607/14128/15-ц та поновлення строку для його пред`явлення до виконання,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №607/14128/15-ц та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що 08 липня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/14128/15-ц на примусове виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/14128/15-ц від 24 лютого 2016 року, яким присуджено в рахунок виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості у розмірі 1328728.12 грн. перед АТ «Дельта Банк» звернути стягнення за рахунок реалізації застави та продажу від імені АТ «Дельта Банк» транспортного засобу марки «Lexus» модель LX 470, рік випуску 2006, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , шляхом продажу предмета застави, з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем за початковою ціною заставленого майна згідно експертного висновку суб`єкта оціночної діяльності на момент укладення такого договору, з наданням ПАТ «Дельта Банк» усіх повноважень, необхідних для продажу автомобіля та зняття його з обліку у відповідних органах ДАІ України, а також присуджено до стягнення із ОСОБА_1 в користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 3654 грн.

Згідно перевірки бази АСВП на виконанні у Тернопільському міському відділі ДВС у Тернопільській області та Другому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» згідно виконавчого листа №607/14128/15-ц не перебувають та не перебували.

До матеріалів цивільної справи по розгляду заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, заявником ТОВ «Вердикт Капітал» була долучена копія виконавчого листа від 08 липня 2016 року №607/14128/16-ц про звернення стягнення на рухоме майно ОСОБА_1 в рахунок погашення кредитної заборгованості перед кредитором стягувачем ПАТ «Дельта Банк», на якій була поставлена відмітка «З оригіналом згідно адвокат В.Ю.Радченко 15.10.2019 року».

Вищевказаний напис на копії виконавчого листа зроблено помилково під час формування пакету документів, які подавалися до суду із відповідною заявою. Оригінал виконавчого листа у стягувача відсутній. Виконавчий документ не було отримано від первісного стягувача, не було передано новому стягувачу, виконавчий лист не перебуває на виконанні, в матеріалах кредитної справи відсутній. А тому це є підставою для видачі дублікату виконавчого листа №607/14128/15-ц.

Окрім цього, у заяві ТОВ «Вердикт Капітал» зазначає, що у зв`язку із перебуванням ПАТ «Дельта Банк» на стадії ліквідації, кадровими змінами, скороченням штатів та звільненням працівників відділу повернення проблемної заборгованості, виникла необхідність передачі документації до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик, через що було пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Також, заявник просить врахувати ту обставину, що після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки за Актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у тому числі оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У зв`язку з наведеним просив суд видати дублікат виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/14128/15-ц від 24 лютого 2016 року та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа №607/14128/15-ц до виконання як такий, що пропущений з поважних причин.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року в задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Вердикт Капітал» подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що строк предявлення виконавчого листа до виконання закінчується 20 березня 2019 року, а не 29 березня 2017 року, як помилково зазначено судом першої інстанції. Також судом належним чином не враховано звернення 24 квітня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» із заявою про заміну стягувача у справі та постановлення 28 лютого 2020 року Тернопільським міськрайонним судом ухвали від про заміну вибулого стягувача на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». Вважає, що за наведених обставин строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено з поважних причин, що не залежали від волі заявника.

У зв`язку з викладеним просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року скасувати та постановити нове рішення, яким заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задовольнити.

28 січня 2022 року на адресу Тернопільського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника боржника Качура С.В.

Відзив мотивований тим, що строк на звернення виконавчого листа до виконання закінчився 29 березня 2019 року. Зазначає, що договір купівлі-продажу майнових прав №952/К укладений між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Вердикт Капітал» 09 листопада 2018 року, а тому строк на звернення виконавчого листа до виконання пропущено. Вважає, що апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку із листопада 2018 року по 29 березня 2019 року.

У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник апелянта ТОВ «Вердикт Капітал» адвокат Гуцалюк А.Р. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Качура С.В. проти апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2016 року №607/14128/15-ц в рахунок виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості у розмірі 1328728.12 грн. перед АТ «Дельта Банк» вирішено звернути стягнення за рахунок реалізації застави та продажу від імені АТ «Дельта Банк» транспортного засобу марки «Lexus», модель LX 470, рік випуску 2006, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , шляхом продажу предмета застави, з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем за початковою ціною заставленого майна згідно експертного висновку суб`єкта оціночної діяльності на момент укладення такого договору, з наданням ПАТ «Дельта Банк» усіх повноважень, необхідних для продажу автомобіля та зняття його з обліку у відповідних органах ДАІ України. Присуджено до стягнення із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 ) в користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 3654 грн. (т.1 а.с.64-65).

08 липня 2016 року на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2016 року №607/14128/15-ц були видані виконавчі листи на стягнення в доход Державного бюджету судового збору в розмірі 3654 грн. та звернення стягнення на рухоме майно ОСОБА_3 в рахунок погашення кредитної заборгованості перед кредитором стягувачем ПАТ «Дельта Банк» (т.1 а.с.150-151).

Із тексту виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2016 року №607/14128/15 про звернення стягнення на заставне рухоме майно ОСОБА_3 в рахунок погашення кредитної заборгованості перед стягувачем ПАТ «Дельта Банк» встановлено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 29 березня 2017 року.

09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №952/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Договору кредиту №1; №0, позичальником по якому є ОСОБА_1 , що підтверджується Договором №952/К та витягом Додатку №1 до Договору купівлі-продажу майнових прав №952/К від 09 листопада 2018 року (т.1 а.с.84-86).

Згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року №607/14128/15-ц замінено вибулого стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №607/14128/15-ц щодо стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №1 (т.1 а.с.210-211).

У вересні 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №607/14128/15-ц та поновлення строку для його пред`явлення до виконання (т.2 а.с.45-48).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 01 лютого 2020 року №607/14128/15-ц у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа №607/14128/15-ц та поновлення строку для його пред`явлення до виконання відмовлено (т.2 а.с.129-131).

Як вбачається із листа начальника відділу ДВС у м.Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 30 липня 2020 року №63300, згідно перевірки бази АСВП на виконанні у відділі виконавчі провадження про стягнення боргу із ОСОБА_3 в користь ПАТ «Дельта Банк» згідно виконавчого листа №607/14128/15 від 24 лютого 2016 року, виданих Тернопільським міськрайонним судом не перебувають та не перебували. Проте, на виконанні у Тернопільському міському відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області перебувало виконавче провадження згідно виконавчого листа №607/14128-15 від 28 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 3654 грн. (т.2 а.с.166).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», чинного на ухвалення рішення суду (далі - Закон № 606-XIV), виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, встановленим Законом № 606-XIV, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Зазначене право стягувача також було закріплено у частині другій статті 24 Закону України № 606-XIV.

Як свідчать матеріали справи, виконавчий лист № 607/14128/15-ц від 24 лютого 2016 року на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2016 року був видані судом 08 липня 2016 року із зазначення строку для пред`явлення листа до виконання до 29 березня 2017 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до частини першої статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 5 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 2 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 1 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.

Таким чином, з урахуванням того, що станом на час набрання чинності Законом № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого листа № 607/14128/15 до виконання ще не сплив цей виконавчий документ міг бути пред`явлений стягувачем до примусового виконання відносно боржника у строк до 29 березня 2019 року.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції помилково зазначив 29 березня 2017 року, як дату граничного строку для пред`явлення виконавчого листа №607/14128/15 до виконання.

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на день подання заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження про стягнення боргу із ОСОБА_3 в користь ПАТ «Дельта Банк» згідно виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду №607/14128/15 від 24 лютого 2016 року не перебувають та не перебували.

За частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З наведеного слідує, що підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Окрім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що заявником ТОВ «Вердикт Капітал» не наведено достатніх підстав та не надано належних доказів в обґрунтування наявності поважних причин, які б перешкоджали первісному стягувачу ПАТ «Дельта Банк» та новому стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал» звернутися до державної виконавчої служби чи приватного виконавця із заявою про примусове виконання виконавчого документа у встановлений законом строк.

Жодних дій, спрямованих на виконання судового рішення, що набрало законної сили, ПАТ «Дельта Банк» не вчиняв і доказів вжиття останнім можливих заходів щодо примусового стягнення заборгованості заявник не надав.

При цьому, запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Одним з основних завдань Фонду є забезпечення збереження активів та документації банку та вжиття всіх передбачених законом заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників банку (стаття 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Аналогічний висновок містить постанова КЦС у складі Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 616/4465/12.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що посилання заявника ТОВ «Вердикт Капітал» на те, що стягувач ПАТ «Дельта Банк» не мав можливості пред`явити виконавчі документи до виконання в зв`язку з процедурою ліквідації не є поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки така процедура не позбавляє можливості уповноважену особу звертатись до органів виконавчої служби з заявами про примусове виконання виконавчого листа.

Доводи апелянта про те, що слід врахувати звернення 24 квітня 2019 року до суду заявника ТОВ «Вердикт Капітал» із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні колегія суддів відхиляє, оскільки виконавчий документ міг бути пред`явлений стягувачем до примусового виконання відносно боржника у строк до 29 березня 2019 року, чого зроблено не було.

Разом з тим, після укладення договору купівлі-продажу майнових прав №952/К від 09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Вердикт Капітал», новий стягувач пропустив строк на звернення виконавчого листа до виконання. При цьому поважних причин пропуску строку в період із листопада 2018 року по 29 березня 2019 року не наводить.

Будь-яких інших причин зволікання з примусовим виконанням рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2016 року протягом встановленого законом строку в заяві ТОВ «Вердикт Капітал» не зазначено і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не встановлено причин, які би не залежали від волі стягувача та дійсно створювали перешкоди або значно ускладнювали можливість пред`явлення виконавчих листів до виконання у визначений законом строк.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що безпідставність посилання заявника ТОВ «Вердикт Капітал» на те, що стягувач не мав можливості пред`явити виконавчий документ до виконання.

Апеляційний суд зазначає, що поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом необмеженого строку означатиме, що стягувач матиме можливість «штучно» збільшити цей строк, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого часу. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 у справі №2-836/11.

Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Апеляційний суд не приймає до уваги поданий заявником Акт про втрату виконавчих документів, який складений за результатами проведеної перевірки наявних оригіналів матеріалів кредитної справи №1 щодо позичальника ОСОБА_3 від 06 серпня 2021 року, оскільки вказаний документ складено працівниками ТОВ «Вердикт Капітал» без участі ПАТ «Дельта Банк», а також після укладення договору про відступлення права вимоги від 09 листопада 2018 року.

В матеріалах справи відсутні докази (акти) щодо втрати ПАТ «Дельта Банк» виконавчого листа №607/14128/15 від 24 лютого 2016 року відносно боржника ОСОБА_1 .

Безпідставними є доводи ТОВ «Вердикт Капітал», що виконавчий лист був втрачений з причин незалежних від заявника та ще до передачі їм прав грошової вимоги до боржника, оскільки вказане не підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зміст заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа не містить викладу обставин і зазначення доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа, а саме коли і ким втрачено виконавчий лист.

Колегія суддів вважає, що наявність норм Конституції України, положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення та рішень Європейського суду з прав людини з цього приводу не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

З огляду на викладене, немає підстав вважати, що виконавчий лист у справі був втрачений, відсутні належні докази в підтвердження цього, а отже, відсутня передбачена законом підстава для видачі його дублікату.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовільнити частково, виклавши мотивувальну частину ухвали суду в редакції даної постанови.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 25 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді