Провадження № 2/522/1970/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Середи А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача в судове засідання не з`явився,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2021 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОМР про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення.

Позовні вимоги обґрунтовано посиланнями на те, що нежитлове приміщення підвалу № 501, загальною площею 26,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 належить територіальній громаді м. Одеси в особі ОМР, управління яким здійснює Департамент комунальної власності. Однак, в ході проведення інвентаризації об`єктів комунальної власності позивачу стало відомо, що зазначене нежитлове приміщення поза волею власника самовільно зайнято відповідачем, яка мешкає у квартирі АДРЕСА_2 .

Посилаючись на незаконне зайняття відповідачем зазначеного приміщення підвалу, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_2 з нежитлового приміщення підвалу № 501, загальною площею 26,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

29.06.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

29.09.2021 до суду від позивача надійшли заперечення, у яких вона повідомила суд про те, що вона ніколи не займала нежитлове приміщення підвалу № 501, загальною площею 26,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Дане приміщення на її думку належить КП «ЖКС «Фонтанський», який у 2016 році заселив в нього двірників (циганів) у кількості 8 чоловік для проживання, які вживали та розповсюджували наркотичні засоби. Такий спосіб життя даних осіб, призвів до того, що будинку було завдано шкоди (вирвані кодові замки, чугунні сходинки, перила, поштові скриньки, електродроти, що призвело до пожежі), у зв`язку з чим мешканці будинку неодноразове звертались до директора КП «ЖКС «Фонтанський» із відповідними заявами. В зв`язку з чим, в цілях безпеки мешканців будинку зазначене нежитлове приміщення підвалу було зачинено мешканцями будинку до тих пір поки не будуть відшкодовані збитки. З огляду на вище викладене, відповідач просила суд відмовити у задоволені позову.

09.11.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому надано додаткові пояснення з приводу належності вищезазначеного підвалу до комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Також позивач повідомив суд про те, що 26.10.2021 його уповноваженими особами було здійснено додатковий виїзд для встановлення чи підтвердження факту того ким зайняте нежитлове приміщення підвалу № 501, загальною площею 26,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за результатами якого складено відповідний акт обстеження.

09.11.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

16.02.2022 до суду від позивача надійшли письмові пояснення у яких він просить суд поновити строк на їх подання, зазначає, що вказане приміщення підвалу зайняте саме відповідачем та просить суд задовольнити його позовні вимоги.

22.02.2022 в судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, а відповідач в судове засідання не з`явився.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Судом встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету ОМР від 20.03.2008 № 305 видано свідоцтво про право власності від 21.04.2008 серії НОМЕР_1 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.05.2008 № 19005722, які посвідчують, що нежитлове приміщення підвалу № 501, загальною площею 26,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності.

Відповідно до ч. ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 2.1 Положення про департамент комунальної власності ОМР Департамент забезпечує реалізацію місцевої політики у сфері управління, ефективного використання та збереження майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси, є органом приватизації територіальної громади м. Одеси та реалізує повноваження ОМР у сфері регулювання земельних відносин у межах, визначених ОМР.

За правилами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до акту обстеження нежитлового приміщення підвалу загальною площею 26,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 24.02.2021, складеного та підписаного фахівцем відділу інвентаризації та реєстрації ОСОБА_3 , поза волею власника територіальної громади м. Одеси було самовільно зайнято вище вказане приміщення ОСОБА_2 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_3 , що розташована за тією ж адресою, яка перешкоджає доступу до приміщення підвалу та додано роздруківку фото входу до підвалу.

З акту обстеження нежитлового приміщення підвалу загальною площею 26,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 26.10.2021, складеного та підписаного фахівцем відділу інвентаризації та реєстрації ОСОБА_4 , юрисконсультом ОСОБА_5 та мешканцем квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_6 вбачається, що зі слів мешканця квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_7 , який мешкає над вищевказаним приміщенням підвалу, дане приміщення захоплено мешканкою квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , самовільно встановлено замки на двері, доступ не надано. До акту додано фотофіксацію входу до підвалу, з якої вбачається, зокрема, встановлення зварених із арматури дверей на які навішено замок.

Тлумачення вищенаведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення (негаторний позов).

При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Звертаючись до суду з даним позовом, Департамент комунальної власності Одеської міської ради посилався на те, що відповідач без належних правових підстав зайняв нежитлове приміщення підвалу та чинить перешкоди до його доступу.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Разом з тим, судом в ході розгляду справи не встановлено підстав для задоволення позовних вимог відповідно до ст. 391 ЦК України, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, в розумінні положень ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, що саме відповідачем позивачу чиняться перешкоди у користуванні ним майном, а з наданих актів обстеження нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 26,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 24.02.2021 та від 26.10.2021 та доданих до них роздруківок фото входу до приміщення підвалу, не вбачається зайняття належного позивачу приміщення саме відповідачем. При цьому суд враховує, що зазначені акти складені за відсутності відповідача. Інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 03.06.2020 у справі № 521/12039/18.

З огляду на викладене, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення не підтверджені належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при зверненні до суду з позовом, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду буде складений протягом десяти днів.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст рішення суду складено 04.03.2022.