РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м. Мукачево Справа №303/10171/21

2/303/2466/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про зменшення розміру аліментів та зміна способу їх стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 від імені якого діє ОСОБА_4 звернуся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, присуджених до стягнення на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2015 з 1/2 частини від заробітків, щомісячно, та змінити спосіб стягнення аліментів з частки від заробітку на грошову суму в розмірі по 1000,00 гривень, щомісячно, на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, з часу ухвалення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення суду про стягненням з нього аліментів у нього змінився сімейний стан, у зв`язку з повторним одруженням, а також погіршилося матеріальне становище, з огляду на те, що його звільнено з військової служби за станом здоров`я.

Відповідач, у поданому суду відзиві на позов, позовних вимог не визнала, з посиланням на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у підтвердження обставин щодо погіршення матеріального становища платника аліментів, які б могли слугувати підставою для зменшення розміру аліментів. Також вказує на те, що в неї на утримані також перебуває ще одна неповнолітня дитина, а її заробітної плати не вистачає для забезпечення дітей всім необхідним. Відповідач свої зобов`язання щодо сплати аліментів виконує неналежним чином, внаслідок чого в останнього існує заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, відповідач є власником земельної ділянки, а стан його здоров`я не створює перешкод щодо працевлаштування.

Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 червня 2015 року (справа №303/2385/15-ц) присуджено до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2015 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

19 вересня 2015 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_7 , що стверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №470 (а.с. 7).

ОСОБА_3 є учасником бойових дій (копія посвідчення серії НОМЕР_2 , а.с. 15), брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 18).

2 лютого 2015 року ОСОБА_3 під час виконання службових обов`язків військової служби у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій області отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку та інші ушкодження (а.с. 23).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що заборгованість позивача зі слати аліментів станом на 31.10.2019 становить 31857,75 гривень (а.с. 13).

З даних довідки від 24.05.2017 серії АГ №0007572 (а.с. 24) вбачається, що позивач внаслідок травми, захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини втратив 25% працездатності.

Разом з тим, відповідач по справі є матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи суд приймає також до уваги наступне.

Статтею ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) задекларовані гарантії щодо права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Поряд з цим, частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

За результатами судового розгляду справи судом встановлено обставини щодо зміни матеріального становища позивача, у зв`язку із втратою працездатності на 25%, а також погіршення його стану здоров`я у зв`язку із отриманою травмою.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи сімейний стан платника та отримувача аліментів, матеріальне становище позивача, стан його здоров`я, суд вважає за можливе вимоги позивача задоволити частково, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей та присудити до стягнення з позивача аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу).

Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, вимога щодо зміни способу стягнення аліментів з частки від доходу платника на тверду грошову суму задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З наведеного випливає, що визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів (частка від доходу або тверда грошова сума) може бути змінений виключно за позовом одержувача аліментів.

Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому він таким правом не наділений.

Тобто, в ситуації, що склалася, звернутися до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму, може ОСОБА_2 , як одержувач аліментів за рішенням суду від 04.06.2015 року, а не платник аліментів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволити частково.

2. Зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2015 на утримання дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

3. Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

6. Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Представник позивача: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя В.В. Кость