ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/811/13-ц Номер провадження 22-ц/814/378/22Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Чумак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2021 року, постановлену суддею Петренко Л.Є. (повний текст складено 19 листопада 2021 року),

у справі за заявою боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню; стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми),

в с т а н о в и в:

01.11.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаною заявою, у якій просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи №529/811/13-ц, видані Диканським районним судом Полтавської області 15.10.2013, якими із нього, ОСОБА_1 , стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 247 309,65 грн. та 2 469,97 грн. судових витрат на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Заява обґрунтована тим, що указані виконавчі листи перебувають на примусовому виконанні у ВПВР УЗПВС, ЗВП №4422393, в межах якого ухвалою суду від 11.10.2021 замінено сторону стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_2 з підстав набуття нею права вимоги згідно договору відступлення №23-02/21-185 від 26.02.2021.

02.03.2021 між боржником та новим кредитором укладено додаткову угоду №014/0040/74/68601/3 про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором, шляхом зміни графіку погашення боргу, внаслідок чого прострочена заборгованість стала поточною, строк сплати якої не настав. Із наведених підстав вважає заборгованість за кредитним договором відсутньою, а виконавчі листи №529/811/13-ц такими, що в порядку ст.432 ЦПК України не підлягають виконанню.

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 18.11.2021 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвала районного суду вмотивована тим, що заявником не надано доказів щодо наявності підстав, із якими закон пов`язує можливість визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

ОСОБА_1 не погодився із ухвалою районного суду та оскаржив її в апеляційному порядку. Посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву.

Із підстав викладених у заяві доводить, що в розумінні ст.432 ЦПК України реструктуризація заборгованості за кредитним договором, як і відсутність спору між новим кредитором та боржником, є достатніми підставами для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Вважає, що між сторонами кредитного зобов`язання виникли нові правовідносини, які припинили попередні, на підставі яких ухвалювалось судове рішення та видавались виконавчі листи.

Просить врахувати позицію Верховного Суду, сформовану у справі №638/3792/20 від 20.09.2021, та вважає, що подальше виконання виконавчих документів матиме наслідком подвійне стягнення, а саме стягнення боргу за кредитом та стягнення виконавчого збору через виконавчу службу.

14.02.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив стягувача на апеляційну скаргу, в якому повідомляє про факт припинення стягнення заборгованості з боржника на користь стягувача в рамках виконавчого провадження. Також повідомляє, що зверталася до ДВС із заявою про повернення виконавчих листів та постановою державного виконавця від 07.12.2021 виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитом повернуто стягувачу.

03.03.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, оскільки від агресії РФ. При постановленні рішення покладається на розсуд суду.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи убачається, що в провадженні ВПВР УЗПВР у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває ЗВП №4422393 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь стягувачів в загальній сумі 5 303 708,91 грн. До складу зведеного виконавчого провадження входять в тому числі:

- ВП №46209028 з примусового виконання виконавчого листа №529/811/13-ц, виданого 15.10.2013 Диканським районним судом Полтавської області, за яким необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в сумі 247 309,65 грн.;

- ВП №46209383 з примусового виконання виконавчого листа №529/811/13-ц, виданого 15.10.2013 Диканським районним судом Полтавської області, за яким необхідно стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в сумі 2 469,97 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 27.01.2015.

За період перебування вказаного виконавчого документа на виконанні заборгованість боржником не погашалась.

Станом на 17.11.2021 заборгованість за виконавчими листами №529/811/13-ц, виданим 15.10.2013 Диканським районним судом Полтавської області становить 247 309,65 грн. заборгованості за кредитним договором та 2 469,97 грн. судового збору./а.с.30/

Постановою державного виконавця від 23.12.2020, на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 09.09.2020, замінено вибулого стягувача у виконавчому провадженні з ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» на ТОВ «Фінансова компанія «Гефест».

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 11.10.2021 (справа №529/811/13) замінено стягувача у виконавчому провадженні №46209028 з примусового виконання виконавчого листа по справі №529/811/13 на ОСОБА_2 , підстава: 26.02.2021 ТОВ «Універсальна факторингова компанія» відповідно до договору №23-02/21-185, відступило право вимоги за кредитним договором №014/0040/74/68601 ОСОБА_3 /а.с.6-7/

02.03.2021 між ОСОБА_2 (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено додаткову угоду №014/0040/74/68601/3/ до кредитного договору №014/0040/74/68601 від 28.08.2006, за умов якого сторони виклали нові умови договору в наступній редакції.

Заборгованість, що виникла по кредитному договору №014/0040/74/68601 від 28.08.2006 реструктуризується, шляхом зміни графіку погашення, після підписання даної додаткової угоди прострочена заборгованість класифікується, як поточна заборгованість строк сплати якої не настав. Погашення кредиту має відбутися в день закінчення строку дії кредитного договору, відсотки за користування кредитним коштами сплачується в останній день дії кредитного договору./а.с.18/

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,суд першої інстанції виходив із того, що фактичного виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, проведено не було.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до довільного тлумачення норм права на власну користь.

Згідно ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку із його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З огляду на практику Верховного Суду, викладену в постанові від 16.01.2018 у справі №755/15479/14-ц (провадження №61-1592св17) помилка у видачі виконавчого листа, як процесуально-правова підстава визнання його таким, що не підлягає виконанню, полягає в наступному: 1) видача виконавчого листа відбулася за рішенням, що не набрало законної сили; 2) виконавчий лист виданий за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; 3) видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; 4) помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; 5) видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; 6) пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально-правовими підставами визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню є добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

З огляду на встановлені фактичні обставини та норми процесуального закону, якими вони врегульовані, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що обставини з якими боржник пов`язує підстави застосування ст.432 ЦПК України не ґрунтується на законі та є його довільним тлумаченням.

Оскільки реструктуризація боргу за кредитним договором є формою реорганізації умов боргу, що не свідчить про його відсутність та не є підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконання.

Доводи апеляційної скарги, що між сторонами кредитного зобов`язання виникли нові правовідносини, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, при цьому новий кредитор, стягувач у виконавчому провадженні, вже реалізував належне йому право, звернувся до ДВС із заявою про повернення виконавчих листів та постановою державного виконавця від 07.12.2021 виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитом повернуто стягувачу.

Твердження боржника, що подальше виконання виконавчих документів матиме наслідком подвійне стягнення, а саме стягнення боргу за кредитом та стягнення виконавчого збору через виконавчу службу, не ґрунтуються на законі, оскільки відносно боржника відкрито зведене виконавче провадження №4422393 на загальну суму боргу 5 303 708,91 грн., що не обмежуються самим лише примусовим виконанням виконавчого листа №529/811/13-ц, а виконавчий збір не є подвійним стягненням, а має наслідком відповідальність за неналежне виконання вимог державного виконавця та вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема наведена боржником практика Європейського суду з прав людини, не стосуються спірних правовідносин, а тому до уваги апеляційного суду не приймаються.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03.03.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

О.В. Чумак