Провадження № 2/235/723/22
Справа № 235/799/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2022 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі - ТОВ «Краснолиманське») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 3 квітня 2018 року по 5 лютого 2020 року, звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком за ст.38 КЗпП.

25 вересня 2020 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області стягнуто з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 92 379,08 грн.

14 січня 2022 року відповідач повністю з них розрахувався.

Просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 29 травня 2020 року по 13 січня 2022 року в сумі 100 000 грн.

У встановлений судом строк відповідач відзив не надав.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» з 3 квітня 2018 року (наказ № 645/к від 03.04.2018р.) по 5 лютого 2020 року (наказ № 35/к від 05.02.2020р.), звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком за ст.38 КЗпП (а.с.5-6).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2020 року стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій при звільненні заробітної плати (в тому числі компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомоги) за листопад-грудень 2019 року, січень-лютий 2020 року в сумі 92 379,08 грн (а.с.7-9).

14 січня 2022 року відповідач в повному обсязі сплатив заборгованість по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 , що підтверджується випискою по його картковому рахунку (а.с.11).

Частина 1 ст.47 КЗпП України зобов`язує власника або уповноважений ним орган в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1). При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ч.2).

Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999р., установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коди ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Позивач у день звільнення не працював, 28 травня 2020 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати, отже відповідач зобов`язаний був виплатити всі суми, що належать позивачу не пізніше 29 травня 2020 року.

Відповідачем проведено остаточний розрахунок 14 січня 2022 року, у зв`язку з чим підлягає цивільній відповідальності, що передбачена ст.117 КЗпП України у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 травня 2020 року по 13 січня 2022 року включно.

Згідно розрахункових листів заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2019 року становить - 29 486,45 грн - 3 022,44 (відпускні) = 26 464,01 грн (21 робочих днів), за січень 2020 року становить - 9 756,30 грн (21 робочий день), таким чином середньоденний заробіток позивача становить 862,39 грн з розрахунку (36 220,31 грн (26 464,01 грн + 9 756,30 грн): 42 робочих днів (21 робочий день + 21 робочий день) (а.с.10).

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який повинен сплатити відповідач на користь позивача за період з 29 травня 2020 року по 13 січня 2022 року, становить 333 744,93 грн (862,39 грн х 387 робочі дні), де 862,39 грн - середньоденний заробіток позивача на підприємстві, 387 днів - кількість робочих днів затримки виплати заробітної плати, з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, що міститься у ст.13 ЦПК України, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах завалених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в межах позовних вимог в сумі 100 000 грн з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Відповідно до ст.ст.47, 94, 115-117 КЗпП України, ст.ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (м. Родинське Донецької області, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 травня 2020 року по 13 січня 2022 року в сумі 100 000 (ста тисяч) гривень з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, на відшкодування сплаченого судового збору 1 000 (одну тисячу) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко