Провадження № 2/752/2586/22
У Х В А Л А

22.02.2022 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Потапенко Д.І.,

розглянувши заяву відповідача та її представника про відвід головуючого судді Колдіної О.О. від участі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс» до ОСОБА_1 » про стягнення заборгованості за надані послуги,

в с т а н о в и в:

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс» до ОСОБА_1 » про стягнення заборгованості за надані послуги.

Відповідачем та її представником до розгляду справи по суті подано заяву про відвід головуючій судді Колдіній О.О., яку вони підтримали в судовому засіданні, зважаючи на те, що, на думку відповідача та її представника, суддя безпідставно відкрила провадження у даній справі за наявності підстав для залишення її без руху, допустила порушення строків внесення процесуальних рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, при вирішенні заяви про відвід, яка була подана після відкриття провадження у справі, не врахувала всіх наведених стороною обставин, не посилалась на всі подані докази, а крім того, на думку заявника та її представника справи під головуванням судді Колдіної О.О. розглядаються з грубим порушенням чинного законодавства.

Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився. Про місце і час проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином.

Вислухавши відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявити відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строк, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Оскільки про відвід було заявлено в ході підготовчого судового засідання вирішення даного питання віднесено до компетенції суду, який розглядає справу.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду для визначення суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії"(Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Заява про відвід, подана відповідачем та її представником, не містить посилання на безпосередньо дії судді, які свідчать про її упередженість або можливу необ`єктивність при розгляді даної справи, а отже є необгрунтованою.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями або діями судді в ході розгляду справи не можуть бути підставою для відводу і свідчити про упередженість суду, оскільки такі дії і рішення підлягають оскарженню у визначений процесуальним законодавством спосіб.

Беручи до уваги викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву відповідача та її представника про відвід головуючого судді Колдіної О.О. від участі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс» до ОСОБА_1 » про стягнення заборгованості за надані послуги залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя