ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1817/22 Справа № 185/7008/18 Головуючий у першій інстанції: Гаврилов В.А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Бондаренку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика дверей Будмайстер на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика дверей Будмайстер про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення лікарняних, моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 29.11.2017 року між нею та ТОВ « Фабрика дверей «Будмайстер» було укладено договір підряду №93 ДП/17, на виконання підсобних робіт. 04.12.2017 року о 11 год. 40 хв. при виконані роботи з подачі МДФ карток до верстату з нею стався нещасний випадок. Її праву руку затягнуло між валами верстату, що призвело до її затиснення валами верстату, внаслідок чого було отримано травму кисті правої руки. З 04.12.2017 року по 25.02.2018 року позивач перебувала на лікуванні. Їй було здійснено чотири операції з діагнозом: важка травма правої кисті: простяжна скальпована рана правої кисті з субдекомпенсованим порушенням периферійного кровообігу правої кисті, вид травми: виробнича. З 26.02.2018 року по 27.03.2018 року перебувала на амбулаторному лікуванні. Павлоградська МСЕК встановила позивачу другу групу інвалідності. 05.03.2018 року позивач направила на підприємство листки з тимчасової непрацездатності. Вони були повернуті підприємством 16.03.2018 року в зв`язку з помилковим визначенням назви підприємства. 20.04.2018 року позивач повторно направила листки непрацездатності з виправленими помилками. Виплати за лікарняними листками не здійснені. Під час лікування підприємство сплатило їй 23000,00 грн. В ході лікування її батьки сплатили 23224, 94 грн. Вважає, що відповідач грубо порушив її права та заподіяв їй моральну шкоду. Тому, уточнивши совї позовні вимоги, позивач просила визнати цивільно-правову угоду (договір підряду) від 29 листопада 2017 року, укладену між ТОВ Фабрика дверей Будмайстер та ОСОБА_1 трудовим договором; стягнути з ТОВ Фабрика дверей Будмайстер на користь ОСОБА_1 матеріальне забезпечення за період перебування на лікування з 04.12.2017 року по 26.03.2018 року в розмірі 12663,97 грн.; стягнути з ТОВ Фабрика дверей Будмайстер на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 200000,00 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року позов задоволено частково; визнано договір підряду №93ДП/17 від 29.11.2019 року, укладений між позивачем та ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер», трудовим договором; стягнуто з ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" на користь ОСОБА_1 несплачене матеріальне забезпечення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 12663,97 грн.; стягнуто з ТОВ відповідальністю "Фабрика дверей "Будмайстер" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.; у задоволенні інших вимог відмовлено; стягнуто з ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі ТОВ Фабрика дверей Будмайстер, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 29.11.2019 року між позивачем та ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» було укладено договір підряду №93ДП/17. Предметом договору є «виконання певної роботи» (а.с. 20).

29.11.2017 року позивач виконувала роботи по складуванню та передачі карток ХДФЗ у кількості 60 шт. Про виконання вказаних робіт 30.11.2017 року складено акт прийому-здачі виконаних робіт по вказаному договору, який був підписаний позивачем та представником відповідача.

З вказаної дати позивач продовжувала працювати у відповідача підсобним працівником, подавала кашировані карточки ХДФ3 до станка. Роботи позивачка виконувала під керівництвом працівника відповідача. Вона працювала у встановленому відповідачем режимі, з 7:30 до 16:00.

Вказані факти підтверджено копією акту інспекційного відвідування №ДН 414/279/АВ від 27 квітня 2018 року (а.с.14-17).

Вказаним актом встановлено, що укладений з позивачкою договір має характер трудового.

Актом Н-1 від 21.06.2019 року встановлено, що позивачка працювала під керівництвом майстра виробництва ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» ОСОБА_2 , який видав позивач завдання на виконання робіт по перенесенню МДФ карток до верстату.

В період з 30.11.2017 року по 04.12.2017 року, включно, акти виконання робіт не складались.

Доказів того, що виконувані позивачкою роботи є роботами, які виконувались за договором підряду, відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

За змістом ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, укладений 29.11.2019 року між позивачем та ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» договір підряду № 93ДП/17 підлягає визнанню трудовим.

Позивач є застрахованою особою.

В наслідок нещасного випадку 04 грудня 2017 року позивачка була травмована. Кисть її правої руки було затиснуто валами верстата, в наслідок чого, кисть руки було ампутовано.

В наслідок нещасного випадку позивач втратила кисть правої руки, вона стала інвалідом другої групи. Втрата працездатності становить 60%.

Вказаний випадок є страховим випадком.

Позивачка з 04.12.2017 року по 27.03.2018 року перебувала на лікарняному. Отримавши лікарняні листи позивачка відправила їх відповідачу. Відповідач листи повернув позивачу так як в них була помилка. Після виправлення помилки лікарняні листи були направлені відповідачу.

В березні 2018 року відповідачем від позивача були отримані лікарняні листи. У вказаних листах відповідач виявив помилки та повернув їх. Вказаний факт визнаний представником відповідача.

Пунктом 1 частини 2 статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що, роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом;

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що матеріальне забезпечення у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору, призначається та надається за основним місцем роботи. Рішення про призначення матеріального забезпечення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності приймається комісією ( уповноваженим) із соціального страхування.

Згідно ч.1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що підставою для призначення матеріальної забезпечення є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Виходячи з викладеного, встановивши, що відповідачем було порушено порядок розгляду питання про матеріальне забезпечення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатністю, - місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача несплаченого матеріального забезпечення.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивач зазнала ушкоджень здоров`я, пов`язаних з виконанням нею трудових обов`язків на підприємстві відповідача, у зв`язку з чим отримала 60% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності; - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральну шкоду, яка спричинена втратою здоров`я у розмірі 100000,00 грн., оскільки визначений з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності.

Місцевим судом надано детального аналізу представленим у справі доказам та встановленим фактам, зроблено правильний висновок, що сторони перебували у трудових відносинах; встановлено, що відповідачем позивачці було визначено робоче місце, встановлено графік роботи з понеділка по пятницю, з 7.00 до 16.30, з перервою на обід, що визнано в судовому засіданні.

Доводи апелянта, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою, оскільки травма була отримання з її власно вини не приймається колегією суддів до уваги. Місцевим судом в повній мірі враховано ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, а також конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Оскаржуване рішення є законним та справедливим.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика дверей Будмайстер залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова