Справа № 303/2304/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Бисаги Т.Ю.

за участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2020 року у складі судді Монич В.О. у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відновлення становища, яке існувало до порушення, відновлення запису про іпотеку в реєстрі іпотек, звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

У травні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із вказаним позовом

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №MKAWGA00000151 від 26.02.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 111 101,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.02.2018 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є АТ КБ "Приват Банк") 26.02.2008 року укладено договір іпотеки №MKAWGA00000151, згідно якого, передано в іпотеку нерухоме майно, а саме : будинок загальною площею 158.90 кв.м., житловою площею 73.30 кв.м., який розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 . Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 722 200 грн. 50 коп. Третя особа зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків банку, які мають вираз у залученні банком вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов`язкових платежів з цих коштів. Для захисту своїх прав банк звернувся до Мукачівського міськрайонного суду та отримав рішення від 28.04.2009 року, справа №2-1355/09, про звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKAWGA00000151 від 26.02.2008 року. Після прийняття рішення про звернення стягнення на майно, всі мешканці у тридцятиденний строк повинні були добровільно звільнити майно. Однак, мешканці відмовились добровільно звільнити майно, тому банк був вимушений звернутися до суду з позовною заявою про виселення ОСОБА_2 та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку зі зняттям з реєстраційного обліку.

ОСОБА_3 (батько відповідача) звернувся з зустрічним позовом до Мукачівського міськрайонного суду про визнання недійсним договору іпотеки №MKAWGA00000151 від 26.02.2008 року Мукачівський міськрайонний суд виніс рішення від 16.09.2013 року в якому в задоволенні позовних заяв банку про виселення - відмовлено , зустрічний позов задоволено, визнано недійсним договір іпотеки від 26.02.2008 року укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ "ПриватБанк". Банк не погодився з рішенням та звернувся до апеляційного суду. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23.12.2014 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.09.2013 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково (задоволено виселення ОСОБА_2 , в задоволенні виселення інших осіб відмовлено, а також відмовлено у позові ОСОБА_3 , тобто у визнанні недійсним договору іпотеки).

За період розгляду справи в апеляційній інстанції боржником було перереєстровано предмет іпотеки на відповідача ОСОБА_1 . Перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи регулюється статтею 23 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена формація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Третя особа станом на 27.03.2020 року має заборгованість - 795634,18 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом 94746,65 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 79761,16 доларів США, заборгованості по комісії за користуванням кредитом 2395,99 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 618730,38 доларів США. Однак, розмір грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 , яку позивач просить задовольнити складає 94 746,65 доларів США - заборгованість за кредитом.

З врахуванням наведеного, позивач просив відновити становище, яке існувало до порушення, відновлення запису про іпотеку в реєстрі іпотек. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKAWGA00000151 від 26.02.2008 року, в розмірі 94746,65 доларів США заборгованість за кредитом, що складає еквівалент 2 665 223 грн. 26 коп. : звернути стягнення на будинок загальною площею 158,90 кв.м., житловою площею 73,30 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № MKAWGA00000151 від 26.02.2008 року Акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки, а саме - 722 200 грн. 50 коп., будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правовику купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач АТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, не дав їм належної правової оцінки, та безпідставно відмовив у заявленому позові.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Вказує, що відповідач на законних підставах набув право власності на спірний об`єкт не рухомості та є добросовісним набувачем і не може бути позбавлений права власності на нього.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив з пропущення позивачем строків звернення до суду.

З такими висновками не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору №MKAWGA00000151 від 26.02.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 111 101,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.02.2018 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є АТ КБ "Приват Банк") 26.02.2008 року укладено договір іпотеки №MKAWGA00000151, згідно якого, передано в іпотеку нерухоме майно, а саме : будинок загальною площею 158.90 кв.м., житловою площею 73.30 кв.м., який розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 належним чином не виконував зобов`язання за договором .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28.04.2009 року у справі №2-1355/09 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKAWGA00000151 від 26.02.2008 року в розмірі 774 279 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому позивач звернутися до суду з позовною заявою про виселення ОСОБА_2 та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку зі зняттям з реєстраційного обліку.

ОСОБА_3 (батько відповідача) звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним договору іпотеки №MKAWGA00000151 від 26.02.2008 року

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16.09.2013 року в задоволенні позов банку про виселення - відмовлено, зустрічний позов задоволено, визнано недійсним договір іпотеки від 26.02.2008 року укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ "ПриватБанк". Банк не погодився з рішенням та звернувся до апеляційного суду.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23.12.2014 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.09.2013 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково, виселено ОСОБА_2 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в задоволенні виселення інших осіб відмовлено, а також відмовлено у позові ОСОБА_3 у визнанні недійсним договору іпотеки.

За період розгляду вказаної справи в апеляційній інстанції на підставі договору дарування від 12.02.2014 року було перереєстровано предмет іпотеки на відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 05 травня 2016 року в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приват Банк» про поворот виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.09.2013 року відмовлено.

У наданому до позовної заяви розрахунку заборгованості позивач зазначає, що ОСОБА_2 станом на 27.03.2020 року має заборгованість - 795634,18 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом 94746,65 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 79761,16 доларів США, заборгованості по комісії за користуванням кредитом 2395,99 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 618730,38 доларів США. Однак, розмір грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 , яку позивач просить задовольнити складає 94 746,65 доларів США - заборгованість за кредитом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивач вказує, що оскільки відчуження майна, переданого в іпотеку, відбулось на підставі судового рішення, то скасування відповідного судового рішення поновлює всі припинені правовідносини, у забезпечення яких було укладено договір іпотеки, з відновленням усіх прав та обов`язків сторін цього договору, а тому просив відновити становище, яке існувало до порушення, відновлення запису про іпотеку в реєстрі іпотек.

Велика Палата Верховного Суду у постанови від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 відступила шляхом конкретизації від правового висновку Верховного Суду та Верховного Суду України щодо наслідків скасування судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, визначивши, що виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Тому скасування такого судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі. Запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя. Належним способом захисту іпотекодержателя, відомості про право іпотеки якого було виключено з Державного реєстру іпотек і який вважає, що іпотека є і залишилася чинною, є вимога про визнання права іпотекодержателя щодо іпотечного майна. При вирішенні такого спору суд має враховувати наявність / відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.

Матеріалами справи доведено, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.09.2013 року, яким визнано недійсним договір іпотеки від 26.02.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ "ПриватБанк", і яке в послідуючому було скасовано судом апеляційної інстанції, з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження на предмет іпотеки - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та на підставі договору дарування від 12.02.2014 року дане майно придбано та зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 , який на даний час є його власником.

З врахуванням наведеного вимоги позивача про відновлення становища, яке існувало до порушення, відновлення запису про іпотеку в реєстрі іпотек, є неналежним способом захисту, оскільки в даному випадку належним способом захисту є вимога про визнання права іпотекодержателя щодо іпотечного майна.

Позивач в заявленому позові також просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету Акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з можливістю здійснення банокм всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Дана вимога позивача є пов`язаною і похідною від заявленої первісної вимоги.

Окрім того, слід зазначити наступне.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц, від 12.06.2019року у справі №205/578/14-ц викладено правовий висновок згідно з яким, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», є неналежним способом захисту незалежно від того, чи просить позивач встановити у рішенні суду право продати предмет іпотеки від імені іпотекодержателя, чи від імені іпотекодавця (див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц).

В договорі іпотеки від 26.02.2008 року (п.29 договору) сторонами договору передбачено позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки будь - якій особі та будь - яким способом, в тому числі на підставі договору купівлі - продажу у порядку визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Тобто, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачем також неправильно обрано належний спосіб захисту.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76).

Суд першої інстанції при розгляді справи вищенаведені вимоги закону та обставини справи не врахував, не дав їм правильної юридичної оцінки та необґрунтовано відмовив у позові в зв`язку з пропущенням строків звернення до суду .

Відповідно до приписів ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового рішення про відмову в заявленому позові з вищенаведених підстав.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2020 року скасувати, ухваливши у справі нове рішення.

У позові Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відновлення становища, яке існувало до порушення, відновлення запису про іпотеку в реєстрі іпотек, звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: