МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________
Номер провадження№ 2/521/1411/22
27 січня 2022 року м.Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі
судді - Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу
відповідачі : ОСОБА_2
предмет позову : визнння договору дійсним, визнанння права власності
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що позбавлений можливості реалізувати право власності, оскільки спірний договір відповідно до Закону України «Про товарну біржу» не підлягав нотаріальному посвідченню.
Враховуючи рекомендації ВРП «Про доступ до правосуддя в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», розпорядження Голови Малиновського районного суду м.Одеси «Про дотримання заходів спрямованих на запобігання поширенню коронавірсуної хвороби (COVID-19)», Главу 10 Розділу І ЦПК України розгляд справи проведений за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідачі процесуальним правом на подачу відзиву не скористались.
Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року.
Враховуючи, що спірний договір купівлі-продажу був укладений в 1998 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України в редакції 1963 року.
Як вбачається з п. 3 договору спірна квартира належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 9.09.1997 року, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації під № 235 пр - стор. 122 р.№ 377.
Нотаріально договір посвідчений не був.
Згідно листа КП БТІ ОМР ВІД 19.10.2021 РОКУ № 9370 при внесені даних 02.10.1997 року у штамп про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_4 вказано російською мовою), була допущена технічна помилка: в графі «записано в реєстровій книзі під №», помилково вказано «235пр, стор.122, р№377», замість вірного «235пр, стор.123, р№377».
На час розгляду справи позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на власності, оскільки спірна угода купівлі-продажу була оформлена з порушенням вимог закону в частині нотаріального посвідчення, а відповідач від таких дій ухиляється.
Поряд із тим, позивач виконав умови угоди, передав відповідачам гроші у якості плати за майно, вселився в спірну квартиру, сплачував комунальні платежі.
Відповідачі отримали грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору, виселились з неї.
Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов`язковою.
Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2ст. 48 цього Кодексу.
Водночас, згідно ч. 2ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною.
В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Зазначене узгоджується із Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
На час розгляду справи позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності, оскільки угода купівлі-продажу була оформлена з порушенням вимог закону в частині її нотаріального посвідчення, а відповідачі від таких дій ухиляються.
Поряд із тим, покупець виконав умови угоди, передав відповідачам гроші у якості плати за майно, вселився у спірну квартиру, сплачує комунальні платежі та утримує спірну квартиру.
Відповідачі отримали грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору, виселились з неї.
Враховуючи викладене, позивачем правильно обраний спосіб захисту порушеного права, позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу спірного майна дійсним є доведеними.
Разом із тим, згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України особа може пред`явити позов про визнання його права власності :
1) якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою
2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності
Такі вимоги закону узгоджуються із Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19), за якою «відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Так, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права».
Відповідно частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1.01.2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення
2)на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Враховуючи викладене, вимоги позивача про визнання права власності є передчасними, а позивач не позбавлений права внесення відомостей про реєстрацію права власності спірного майна до Державного реєстру прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі рішення суду про визнання спірного договору дійсним.
Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-
Позов задовольнити - частково.
В решті позову - відмовити.
Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначеніст.284ЦПК України: Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Малиновського районного суду м.Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга полається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 08.02.2022 року

08.02.22