Справа № 355/1205/18
Провадження № 2/355/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретарів судових засідань Котенко Л.О., Старенької С.М., Ющенко Л.А.

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ),

представника відповідача ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Баришівка Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ТОВ «РІКО-ПЛЮС», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , треті особи відділу у Баришівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Товарна біржа «Баришівська універсальна», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округ м. Києва Тетерська Оксана Юріївна про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «РІКО-ПЛЮС» від 18.08.2010 № 2 про визнання недійсним державних актів про право власності на земельні ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог та заперечення відповідачів

17.08.2018 ОСОБА_6 (надалі Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_7 (далі Відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «РІКО-ПЛЮС» (далі Відповідач 2), ОСОБА_8 (далі Відповідач 3), ОСОБА_9 (далі Відповідач 4), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: 1) відділ у Баришівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області; 2) товарна біржа «Баришівська універсальна» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріко-Плюс» від 18.08.2010 № 2, визнання недійсними державних актів про право власності.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 12 червня 2008 року між ним та відповідачем 1 був укладений договір позики, відповідно до якого, останній, позичив у позивача 5 820 000 грн.

В забезпечення Договору позики, 18.06.2008 між сторонами укладено Іпотечний договір. Предметом іпотеки було нерухоме майно, яким є земельна ділянка загальною площею 9,7026га, яка розташована за адресою: Бзівська сільська рада, Баришівського району Київської області кадастровий номер :02:028:0172 та належала на праві власності.

Цього ж дня, 18.06.2008, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парфеньок Т.Є., у зв`язку з посвідченням зазначеного Іпотечного договору було накладено заборону на відчуження земельної ділянки загальною площею 9,7026га, кадастровий номер :02:028:0172.

За умовами Іпотечного договору, Відповідач 1 - ОСОБА_7 , гарантував, що жодних прав щодо Предмету іпотеки у третіх осіб (за договорами найму, оренди, тощо) як в межах України, так і за межами України немає, будь-які вимоги третіх осіб не забезпечені і не будуть забезпечені Предметом іпотеки правами на його отримання незалежно від строків виникнення цих вимог.

Натомість, при укладенні 12.06.2008 договору позики, ОСОБА_7 приховав ту обставину, що ще 28.12.2007 він надав письмову довіреність, якою уповноважив Відповідача 3 - ОСОБА_8 діяти від його імені щодо користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою площею 9,7025 га, що знаходиться за адресою: Бзівська сільська рада, Баришівського району Київської області, але з кадастровим номером :02:028:0172 з правом передоручення.

Однак, Відповідач 3, маючи довіреність на земельну ділянку з кадастровим номером :02:028:0172 не мав права користуватись і розпоряджатись земельною ділянкою, що має інші родові ознаки: інший кадастровий номер, іншу загальну площу, тобто земельною ділянкою з кадастровим номером :02:028:0172.

Незважаючи на це, 18.08.2010 Відповідач 3 та відповідач 4 - ОСОБА_9 , проводять Загальні збори Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріко-плюс» та приймають рішення про збільшення розміру статутного капіталу учасників Товариства та вносять в рахунок його частини в збільшенні статутного капіталу підприємств - земельну ділянку з кадастровим номером :02:028:0172 і загальною площею 9,7026га. При цьому, вказану ділянку відповідачі ще й безпідставно ділять на дві частини присвоюючи їм інші кадастрові номери: :02:028:0195 та :02:028:0196.

Таким чином, в статутний фонд ТОВ « Ріко-Плюс» була передана земельна ділянка з кадастровим номером :02:028:0172, навіть не зважаючи на той факт, що ще з 18.06.2008 року вказана земельна ділянка постійно знаходиться в заставі і на неї є заборона відчуження.

За таких обставин, Відповідач 1 свідомо порушив існуючі договірні відносини, не вжив жодних дій щодо припинення неправомірних дій Відповідача 3 та Відповідача 4, які перевищили свої повноваження при прийнятті рішення відносно передання в статутний фонд земельної ділянки з кадастровим номером :02:028:0172, адже розуміли і усвідомлювали, що довіреність від 28.12.2007 дає їм право приймати рішення відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:028:0172.

Просив суд визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріко Плюс» від 18.08.2010 № 2 та визнати недійсними державні акти про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:028:0195 та :02:028:0196.

Заперечуючи щодо позовних вимог позивача, представник Відповідач 5 - ОСОБА_3 ( залучений до участі в справі в якості співвідповідача ухвалою Баришівського районного суду від 21.10.2019 року ) адвокат Апонащенко Сергій Станіславович надіслав відзив на позовну заяву ( т.4 а.с. 69-73)

В своїх запереченнях зазначає, що земельна ділянка (кадастровий номер :02:028:0195) знаходиться у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та належить їм на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2013.

Дана земельна ділянка площею 9,6026га із кадастровим номером 120280400:02:028:0195 була сформована шляхом поділу земельної ділянки площею 9,7026га із кадастровим номером :02:028:0172.

Отже, після поділу, земельна ділянка :02:028:0172 як об`єкт цивільних прав перестала існувати.

08.09.2014 Баришівським районним судом Київської області було передано позивачу земельну ділянку, право власності на яку на момент ухвалення рішення вже зареєстроване за ОСОБА_3 (в частині 9,6026 га), а частково іншим особам (в частині 0,10 га, земельна ділянка :02:028:0196).

Оскільки даним рішенням порушені права ОСОБА_3 , то ним подавалась апеляційна скарга на вказане рішення і воно скасоване постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду.

Окремо зазначає, що під час подання позивачем позовної заяви (подана ним 19.07.2014 року) ОСОБА_6 було відомо про накладання на спірну земельну ділянку інших земельних ділянок, зокрема :02:028:0195, що на той час вже належала ОСОБА_3 ..

Так, 12.07.2013 ОСОБА_6 звернувся до Державного агентства земельних ресурсів України, ГУ Держземагенства в Київській області, Управління Держземагенства у Баришивському районі із відповідною заявою. В матеріалах справи №355/1017/14-ц містяться відповіді на вказаний запит, а саме копія листа з ГУ Держземагентства у Київській області за вих. № 08-03/Ш-2780 від 09.08.2013 та копія листа з Управління Держземагентства у Баришівському районі за вих. № 4382 від 23.07.2013.

Таким чином, про порушення свого права, позивачу було відомо ще до подання ним 25.09.2013 своєї позовної заяви, а тому, ним пропущений строк на звернення з відповідним позовом до суду.

З урахуванням вищенаведеного, просить суд застосувати наслідки пропуску позовної давності та відмовити в задоволенні його позовних вимог.

Заперечуючи щодо позовних вимог позивача, представник Відповідач 6 - ОСОБА_5 (залучений до участі в справі в якості співвідповідача ухвалою Баришівського районного суду від 21.10.2019) адвокат Ліжевський Володимир Анатолійович надіслав відзив на позовну заяву ( т.4 а.с. 89-92), які за своїм змістом узгоджуються із запереченнями ОСОБА_3 .

Просить суд застосувати наслідки пропуску позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

ІІ. Заяви та клопотання

1. 17.08.2018 за вх.№ 6125 до суду надійшла заява позивача про витребування доказів (т.1 а.с.79-83);

2. 03.10.2018 за вх.№ 7251 до суду надійшла заява ОСОБА_6 про збільшення позовних вимог (т.1 а.с. 98-103) та клопотання про витребування доказів судом в межах заявлених раніше позовних вимог (т.1 а.с.104-106).

3. 19.12.2018 за вх.№ 9346 надійшла заява ОСОБА_5 про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача (т.2 а.с.40-42).

4. 04.01.2019 за вх.№ 99 до суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про залучення до участі у справу в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 (т.2 а.с.79-80).

4. 04.01.2019 за вх.№ 100 до суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про забезпечення позову ( т.2 а.с.84-88);

5. 18.01.2019 за вх.№ 400 представник ОСОБА_6 адвокат Пономаренко О.В. звернувся до суду із клопотанням про проведення судової земельно-технічної експертизи (т.2 а.с.107-112).

6. 18.01.2019 за вх. № 401 представник ОСОБА_6 адвокат Пономаренко О.В. звернувся до суду із клопотанням про залучення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача (т.2 а.с.107-126).

7. 22.03.2019 за вх. № 2322 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_5 адвоката Ліжевського В.А. про залучення його довірителя в якості співвідповідача та застосування наслідків пропуску строку позовної давності (т.3 а.с.10-11).

8. 29.03.2019 за вх.№ 2567 надійшло клопотання представника позивача адвоката Пономаренка О.В. про проведення всіх судових засідань в режимі відеоконференції (т.3 а.с.24-25).

9. 01.09.2020 за вх.№ 5111 до суду надійшло клопотання позивача Шияна про зміну підстав позовної заяви (т.5 а.с.95-103).

10. 01.09.2020 до суду надійшло клопотання представника Відповідача 5 адвоката Опонащенка С.С. про приєднання матеріалів справи (т.5 а.с.112-114).

ІІІ. Інші процесуальні дії по справі

1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2018 розгляд даної справи визначено судді Коваленку К.В. (т.1 а.с.77).

2. 06.09.2018 суддею постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.89-90).

3. 03.10.2018 судом постановлена ухвала про витребування доказів (т.1 а.с.115-116, 118-119).

4. 24.10.2018 за вх.№ 7817 на виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу О.Ю. Тетерської на адресу суду надійшов належним чином посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.03.2013 року (т. 1 а.с. 147).

5. 19.12.2018 ухвалою суду залучено ОСОБА_5 до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача (т.2 а.с.53-54).

6. 28.11.2018 за вх.№ 8735 на виконання ухвали суду від Солом`янської державної адміністрації на адресу суду надійшли матеріали реєстраційної справи ТОВ « Ріко-Плюс» (т.1 а.с. 157-254, т.2 а.с. 1-40 ).

7. 19.12.2018 постановлено ухвалу про залучення третьої особи (т.3 а.с.13-14).

8. 08.01.2019 постановлено ухвалу про забезпечення позову (т.2 а.с.93-94).

9. 25.02.2019 судом постановлена окрема ухвала (т.2 а.с.232-233).

10. 08.04.2019 відповідь на окрему ухвалу суду (т.3 а.с.86).

11. 09.04.2019 суддею постановлена ухвала про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (т.3 а.с.87-88).

12. 23.04.2019 за вх.№ 3255 надійшло пояснення від Головного управління Держгеокадастру у Київській області (т.3 а.с.115-120).

13. 21.10.2019 постановлено ухвалу про залучення до участі в справі співвідповідачів та третьої особи.

14. Ухвалою суду від 05.12.2019 по справі призначена судова земельно-технічна експертиза (т.1 а.с.10-11).

15. Постановою Київського апеляційного суду від 20.02.2020 ухвалу суду скасовано та справу направлено для продовження розгляду (т.1 а.с.98-105).

16. 13.03.2020 поновлено провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання (т.4 а.с.195-196).

17. Розпорядженням керівника апарату суду № 492 від 05.07.2021 проведено повторний авторозподіл судової справи. Розгляд даної справи визначено судді Червонопиському В.С. (т.6 а.с.21).

18. Ухвалої судді від 20.08.2021 року справа прийнята до розгляду (т.6 а.с.23-24).

ІV. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Предметом спору в даній справі є вимога позивача до відповідачів про визнання недійсними державних актів про право власності на землю з підстав недобросовісної поведінки сторін по справі.

Відповідно до частини 2 статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:028:0172 площею 9,7025га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області, сформована шляхом об`єднання земельних ділянок площею 3,4316; 3,2158 та 4,0550га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_10 , згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 19.05.2006 №1507, 1514, 1509 (попередні власники гр. ОСОБА_11 , гр. ОСОБА_12 , гр. ОСОБА_13 ).

На підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (переоформлення державних актів згідно договору купівлі-продажу земельних ділянок) гр. ОСОБА_10 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області (розробник - ДП «Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», 2006 р.) видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 10,7024 га з кадастровими номерами: :013:028:0053, :013:028:0050, :013:028:0058, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства на території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області, серії ЯД №178498 який зареєстровано за № 48 від 13.07.2006.

На підставі проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки гр. ОСОБА_10 з ведення особистого селянського господарств на землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони в адміністративних межах Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області видано державний акт на право власності на земельну ділянку площа 9,7025га з кадастровим номером :02:028:0172, цільове призначення землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони на території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області, серії ЯД №795001, який зареєстровано за № 2 від 31.07.2007.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2007 №1165, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапчук Н.В., з реєстровим номером 1165 (бланк нотаріальних документів серії ВКС № 467132), земельна ділянка площею 9,7025га з кадастровим номером :02:028:0172 відчужена гр. ОСОБА_7 , який одразу ж, видав довіреність на ім`я ОСОБА_8 , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапчук Н.В. за реєстровим номером 1169 (бланк нотаріальних документів серії ВКС № 467133, на право користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою).

На підставі технічної документації із землеустрою щодо складанні державного акту на право власності на земельну ділянку землі промисловості транспорту, зв`язку, енергетики, оборони гр. ОСОБА_7 на території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області (переоформлення), розробленої ТОВ «Баришівська універсальна» у 2008 році ОСОБА_7 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 9,7025га з кадастровим номером :02:028:0172, цільове призначення - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони на території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області, серії ЯЕ №506759, який зареєстровано за № 55 від 18.01.2008.

12.06.2008 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був укладений договір позики, відповідно до якого, останній, позичив у позивача 5 820 000 грн. (т.1 а.с.73).

В забезпечення Договору позики, 18.06.2008 між сторонами укладено Іпотечний договір. Предметом іпотеки було нерухоме майно, яким є земельна ділянка загальною площею 9,7026 га, яка розташована за адресою: Бзівська сільська рада, Баришівського району Київської області кадастровий номер :02:028:0172 та належала на праві власності ОСОБА_7 ..

Цього ж дня, 18.06.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парфеньок Т.Є., у зв`язку з посвідченням зазначеного Іпотечного договору було накладено заборону на відчуження земельної ділянки загальною площею 9,7026 га, кадастровий номер :02:028:0172 (т.1а.с.75-78).

За умовами Іпотечного договору, ОСОБА_7 , гарантував, що жодних прав щодо Предмету іпотеки у третіх осіб (за договорами найму, оренди, тощо) як в межах України, так і за межами України немає, будь-які вимоги третіх осіб не забезпечені і не будуть забезпечені Предметом іпотеки правами на його отримання незалежно від строків виникнення цих вимог.

Таким чином суд вважає, що 12.06.2008 при укладенні договору позики, ОСОБА_7 приховав від позивача ту обставину, що 28.12.2007 він надав письмову довіреність, якою уповноважив Відповідача 3 - ОСОБА_8 діяти від його імені щодо користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою площею 9,7025га, що знаходиться за адресою: Бзівська сільська рада, Баришівського району Київської області, але з кадастровим номером :02:028:0172 з правом передоручення.

Однак, Відповідач 3, маючи довіреність на земельну ділянку з кадастровим номером :02:028:0172 не мав права користуватись і розпоряджатись земельною ділянкою, що має інші родові ознаки: інший кадастровий номер, іншу загальну площу, тобто земельною ділянкою з кадастровим номером :02:028:0172.

06.08.2010 ОСОБА_8 , який діяв від імені ОСОБА_7 , уповноважує ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 як разом так і одноособово, представляти інтереси ОСОБА_7 з питань користування та розпорядження, як власника земельної ділянки в усіх органах державної влади земельною ділянкою площею 9,7025га, що знаходиться за адресою: Бзівська сільська рада, Баришівського району Київської області, кадастровий номер :02:028:0172 (т.1 а.с. 65).

Цього ж дня, тобто 06.08.2010 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 протоколом № 1 загальних зборів засновників ТОВ «Ріко-Плюс» прийняли рішення про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріко-плюс» та затвердили статут даного товариства із статутним капіталом 5000 (п`ять тисяч) грн..

11.08.2010 Солом`янською районною у м. Києві державною адміністрацією проведена державна реєстрація ТОВ « Ріко-Плюс»

18.08.2010 засновники товариства з обмеженою відповідальністю «Ріко-Плюс» Відповідач 3 - ОСОБА_8 та відповідач 4 - ОСОБА_9 , проводять загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Ріко-плюс» та приймають рішення про збільшення розміру статутного капіталу учасників Товариства.

Також було вирішено, що учасник товариства ОСОБА_7 вносить додатковий вклад за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:028:0172 і загальною площею 9,7026га, яку учасники за взаємною згодою оцінили у 4998 грн. ( т.1 а.с.193).

Таким чином, в статутний фонд ТОВ « Ріко-Плюс» була передана земельна ділянка з кадастровим номером :02:028:0172, навіть не зважаючи на той факт, що ще з 18.06.2008 вона постійно знаходиться в заставі і на неї є заборона відчуження.

В результаті виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку) на землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони ТОВ «Ріко-Плюс» на території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської» області (розробник ТОВ «Баришівська універсальна», 2010 рік) ТОВ «Ріко-Плюс» видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 9,7026га з кадастровим номером :02:028:0172, цільове призначення - землі промисловості, транспорту, і зв`язку, енергетики, оборони на території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області, серії ЯЛ №251692, який зареєстровано за № 80 від 26.11.2010.

На підставі заяви керівника ТОВ «Ріко-Плюс» ОСОБА_8 від 03.12.2010 № 1918 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки при поділі земельної ділянки під землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони ТОВ «Ріко-Плюс». Також поділено земельну ділянки з кадастровим номером :02:028:0172 площею 9,7026 га та сформовано дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:028:0195 (площею 9,6026 га) та :02:028:0196 (площею 0,1000 га) із цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення на території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області та виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку площею 9,6026 га. з кадастровим номером :02:028:0195, цільове призначення - землі, промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення га території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області, серії ЯЛ №251749, який зареєстровано за № 24 від 21.12.2010.

В подальшому, земельна ділянка (кадастровий номер :02:028:0195) на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2013 року перейшла у власність Відповідача 5 - ОСОБА_3 та Відповідача 6 - ОСОБА_5 та належить їм на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2013.

Оскільки Відповідач ОСОБА_7 своїх зобов`язань за договором позики не виконав, в жовтні місяці 2010 року позивач ОСОБА_6 звернувся до Голосіївського районного суду із позовною заявою про тлумачення правочину та стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 вересня 2011 року (Справа 2-1645/11) позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені в повному обсязі. Розтлумачено, що строком повернення грошових коштів згідно Договору від 13 червня 2008 року про внесення змін до Договору позики від 12.06.2008 року є 12 червня 2010 року. Також, даним рішенням стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики 9 492 000 (дев`ять мільйонів чотириста дев`яносто дві тисячі ) грн.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 вересня 2011 року (Справа 2-1645/11) змінено та зменшено суму боргу до 5 820 000 ( п`яти мільйонів вісімсот двадцяти тисяч) грн.

19.06.2014 за вх.№ 3076 ОСОБА_6 звернувся до Баришівського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 08.09.2014 (справа № 355/1017/14-ц (провадження 2/355/404/14) задоволені позовні вимоги ОСОБА_6 та звернено стягнення на предмет іпотеки - земельної ділянки загальною площею 9,7026 га, розташованою за адресою : Бзівська сільська рада, Баришівського району Київської області , кадастровий номер :02:028:0172 шляхом її передачі у власність ОСОБА_6

31.05.2017 право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_6 було зареєстровано Київською обласною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Київської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 31.05.2017 р. за № 88492001.

В подальшому, позивач замовив роботи щодо встановлення меж належної йому земельної ділянки в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками.

13.03.2018 він звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Горизонт» із заявою про виготовлення на його ім`я відповідної Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з цільовим призначенням: підприємств іншої промисловості на території Бзівської сільської ради, Баришівського району, Київської області.

В ході виконання робіт, 17.04.2018 ОСОБА_6 отримав від Державного кадастрового реєстратора Рішення №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру зокрема з підстав:

- знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, інших земельних ділянок.

Посилаючись на ту обставину, що саме з цієї дати він дізнався про порушення свого права у користуванні та розпорядженні належної йому земельної ділянки просив суд поновити йому строк на звернення до суду.

Однак, на вказане судове рішення Баришівського районного суду від 08.09.2014, Відповідачем 5 - ОСОБА_3 як співвласником земельної ділянки ( в частині 9,6026 га) , земельна ділянка :02:028:0196), яка була сформована внаслідок розділу земельної ділянки із кадастровим номером :02:028:0172 була подана апеляційна скарга і рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва рішення Баришівського районного суду Київської області від 08.09.2014 (справа № 355/1017/14-ц (провадження 2/355/404/14) скасоване, оскільки ОСОБА_6 як іпотекодержатель, звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на земельну ділянку, хоча такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки не передбачений ч.5 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», а тому суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем.

З урахуванням вищенаведених обставин, Відповідач 5 - ОСОБА_3 та відповідач 6 - ОСОБА_5 заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ріко-Плюс» та визнання недійсними державних актів про право власності звертають увагу суду на ту обставину, що позивачем не вірно зазначено дату, коли він дізнався про порушення свого права, що надавало йому право на звернення до суду за захистом своїх інтересів.

Так, під час подання позивачем позовної заяви (подана ним 19.07.2014 року) ОСОБА_6 було відомо про накладання на спірну земельну ділянку інших земельних ділянок, зокрема земельної ділянки з кадастровим номером :02:028:0195, що на той час вже належала ОСОБА_3 .

Так, 12.07.2013 ОСОБА_6 звернувся до Державного агентства земельних ресурсів України, ГУ Держземагенства в Київській області, Управління Держземагенства у Баришівському районі із відповідною заявою.

В матеріалах справи 355/1017/14-ц містяться відповіді на вказаний запит, а саме копія листа з ГУ Держземагентства у Київській області за вих. № 08-03/Ш-2780 від 09.08.2013 року та копія листа з Управління Держземагентства у Баришівському районі за вих. № 4382 від 23.07.2013 року.

За таких обставин, Відповідач 5 - ОСОБА_3 та відповідач 6 - ОСОБА_5 через своїх представників відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України звернулися до суду із заявою про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості у судовому порядку захистити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд вважає, що звертаючись до суду 17.08.2018 (вх.№ 6126) із позовною заявою про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ріко-Плюс» та визнання недійсними державних актів про право власності, позивачу ОСОБА_6 було достеменно ще із 2013 року відомо про ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх доводів позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі є підставою для відмови в позові.

Згідно із пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього .

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (§ 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Stubbings and Others v. the United Kingdom»; § 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Встановивши в судовому засіданні порушення прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду, суд, приймаючи до уваги закінчення перебігу встановленого законодавством строку звернення до суду та відсутності поважних причин його пропуску, а також наявності заяви сторони у справі про застосування строку позовної давності вважає за необхідне відмовити ОСОБА_6 в задоволенні його позовних вимог .

Керуючись ст.ст. ст.ст.13,41 Конституції України, ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81,89,259,263-265 ЦПК України, ст. 253,256,267 ЦК України, пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14,392 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ТОВ «РІКО-ПЛЮС», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , треті особи відділу у Баришівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Товарна біржа «Баришівська універсальна», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округ м. Києва Тетерська Оксана Юріївна про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «РІКО-ПЛЮС» від 18.08.2010 № 2 про визнання недійсним державних актів про право власності на земельні ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом 10 днів з моменту оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2022 року.

Суддя В.Червонописький