Справа № 298/1644/20
Номер провадження 2/298/30/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Лютянської М.С.

при секретарі Брітовій Е.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача- адвоката Цуга Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Великоберезнянська селищна рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що їй належить 1/5 частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вищевказаному будинку вона проживає разом із своєю молодшою донькою та чоловіком, однак у вищевказаному будинку є зареєстрованими відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не проживають у такому понад сім років. Після оформлення правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності, вона дозволила й надалі проживати відповідачам у будинку. Згідно довідки № 1257 від 17.07.2020 року, виданої Великоберезнянською селищною радою, то з такої вбачається, що громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , однак за місцем реєстрації не проживають. На теперішній час відповідачі не дозволяють їй розпоряджатися своїм майном, забороняють робити ремонт в будинку, а відповідач ОСОБА_3 майже кожного дня вчиняє із нею сварку та скандал, й стверджує, що половина будинку це його власність. Позивач вказує у позові, що відповідачі не мають відношення до нерухомого майна, а їх реєстрація у будинку, що належить їй на праві приватної власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні таким, й оформленні субсидії. А тому позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, шляхом зняття їх з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 з`явилася, позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав,викладених у такому.

В судове засідання не з`явився представник позивачки- адвокат Штефаняк І.І. про причини неявки суд не повідомив хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. Позивачка зазначила, що не заперечує проти розгляду справи у відсутності адвоката Штефаняк І.І.

В судове засідання не з`явилися відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про причини неявки суд не повідомили,хоча були належним чином оповіщенні про час та місце розгляду справи. Однак до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що ОСОБА_2 не згідна з позовною заявою та вважає її такою, що порушує її законні права та інтереси, виходячи з наступного. Позивачка обгрунтовує свої позовні вимоги та надає копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.1976 року. Вивчивши детально даний документ можна побачити, що право на спадщину також належить і їй, як доньці свого батька. Отже, в неї таке ж право власності на частку в зазначеному будинку як і у позивачки, а тому вона вважає, що позбавлення її правом користування будинком є безпідставним. Просить в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання з`явився представник відповідача ОСОБА_3 адвокат - Цуга Ю.Ю., який 13.09.2021 року подав до суду відзив на позов, де указав, що відповідач ОСОБА_3 повністю незгідний з даним позовом, вважає його необгрунтованим та безпідставним, враховуючи наступне. Позивач стверджує, що є власником 1/5 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підтвердження чого надала ксерокопію правовстановлюючого документа. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 274285065 від 10.09.2021 року, за пошуком АДРЕСА_1 , відсутня інформація щодо будь-яких власників даного будинку. Крім цього, якщо припустити, що позивачка є співвласником даного житлового будинку і їй належить 1/5 частки, то з ксерокопії свидетельства о праве на наследство по закону вбачається, що іншими співвласниками, крім позивачки є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Позивачкою не залучено до справи інших співвласників, не надано доказів про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є однією й тією самою особою. Отже, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини,на якій грунтується позов, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

В судове засідання не з`явився представник третьої особи Великоберезнянської селищної ради, однак від селищного голови Кирлик Б. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника селищної ради. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, рішення залишає на розгляд суду.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_3 - адвоката Цуга Ю.Ю., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником, а саме: 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.1976 року. Також в матеріалах справи є копія про народження позивачки ОСОБА_9 та копія свідоцтва про укладення шлюбу, де зазначено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , уклали шлюб 27.04.1985 року та після укладення шлюбу присвоєно прізвища дружині - ОСОБА_11 . З копії будинкової книги убачається, що по АДРЕСА_1 прописані громадяни, зокрема, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з довідки, яка видана виконавчим комітетом Великоберезнянської селищної ради від 17.07.2020 року за №1257, громадяни ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , однак за місцем реєстрації не проживають.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 та ч. 1 ст. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Згідно ст. 11 цього Закону реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснюється органом реєстрації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав №5 від 7 лютого 2014 року роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України) Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене та наведені обгрунтування у позові, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів про те, що відповідачі ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 не проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 , без поважних причин понад один рік. Зокрема, позивач ОСОБА_1 не довела суду, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в даному будинку понад сім років, як було зазначено позивачкою у позові. Оскільки з Довідки № 1257 від 17.07.2020 року, виданої Великоберезнянською селищною радою не вбачається та не підтверджено доказами, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають тривалий час. Також позивачкою не надано доказів того, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 створюють їй перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні житловим будинком.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи Великоберезнянська селищна рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та зняття їх з реєстрації місця проживання є необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.12,76-81,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Великоберезнянська селищна рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10 березня 2022 року.

Головуюча М.С.Лютянська