Справа № 183/3453/21
№ 2/183/1033/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судового засідання Устименко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту батьківства, стягнення аліментів на утримання дитини, -

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісяця.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з серпня 2019 року по березень 2020 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , який запевняв її про державну реєстрацію їх шлюб після народження дитини. Позивач зазначає, що разом вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 , перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки, ОСОБА_2 піклувався про неї, матеріально підтримував, бажав народження дитини, тому разом вони проходили медичне обстеження, останній запевняв про те, що після народження дитини, він обов`язкове визнає себе батьком дитини та зареєструє з позивачем шлюб.
Однак, у серпні 2020 року відповідач різко змінив своє ставлення до неї, змінив своє бажання стати батьком, перестав надавати будь-яку допомогу їй, не допоміг їй підготуватися до пологів, не приймав участі у народженні дитини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач народила доньку ОСОБА_3 , однак ОСОБА_2 відмовився визнавати себе батьком дитини, тому відомості про батька дитини в актовий запис про її народження були внесені відповідно до вимог ч.1 ст. 135 СК України.
В свою чергу, батько дитини через деякий час після народження дитини взагалі припинив будь-яке спілкування з позивачем, не бажає визнавати себе батьком дитини, як і не бажає надавати матеріальну допомогу ні дитині, ні матері дитини, яка не має можливості працювати, тому позивач звернулася до суду з означеним позовом.
Ухвалою суду від 31 травня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 23 червня 2021 року по справі призначено судово-медичну генетичну експертизу, проведення якої доручено КЗ «Обласне бюро судово-медичних експертиз» ДОР» (а.с. 21-22), однак ухвала суду не була виконана через неявку відповідача на експертизу.
Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року провадження по справі поновлено.
В судове засідання позивач не з`явилася, її представник звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд провів заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, а у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Суду подано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 07 грудня 2020 року, у відповідності до якого ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, про що 07 грудня 2020 року виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області складений відповідний актовий запис №32 (а.с.9).
Судом встановлено, що відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в актовому записі про народження внесені у відповідності до вимог ч.1 ст. 135 СК України, зі слів матері, а сама ОСОБА_1 у шлюбі з іншим чоловіком не перебувала (а.с. 14).
Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122, ст.125 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч.2,ч.3 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно доЦивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
У відповідності до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Як зазначав суд вище, за клопотанням позивача, судом була призначення судово-медична генетична експертиза, для проведення якої відповідач не з`явився, суду надані докази належного повідомлення відповідача про призначення експертизи та її проведення 06.09.2021 року. В свою чергу, позивач разом з дитиною з`явилася у відділення судово-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР».
У відповідності до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд незалежно від того, хто із цих осіб ухиляється, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представника повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено наступне
Відповідно до статей 213, 215 ЦПК (1618-15) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК ( 1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК (1618-15 ) може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).
Системний аналіз положень чинного цивільного та цивільно-процесуального законодавства, процесуальна поведінка відповідача, який не з`явився для проведення експертизи, доводить суду факт для з`ясування якого була призначена експертиза.
В силу ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав суду доказів протилежного, а тому суд знаходить доведеним, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5) абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011року №96/5) підпункт 2.16.4 пункту 2.16 розділу II на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Згідно ч.4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.
У відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд бере до уваги наступне.
Судом встановлено, не спростовано сторонами, що на момент розгляду справи в суді діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні.
За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитини матеріали справи не містять, матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи малолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти.
Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного.
За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу не надає, хоча являється працездатним.
Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позов ОСОБА_1 пред`явлений 27.05.2021 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень (а.с. 1) за вимогу про встановлення батьківства, а також на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при пред`явленні такої позовної вимоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4,12,76,81,89,206,263,265,280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту батьківства, стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області.
Внести наступні зміни, відповідно до даного рішення, в актовий запис № 32 від 07 грудня 2020 року про народження ОСОБА_3 , складений виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області:
зазначити батьком дитини ОСОБА_2 .
Стягнути аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 27 травня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 сплачений судовий збір у розмірі 908 гривень
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з моменту оримання ним копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через канцелярію Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.