ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/110/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №696/631/21 Категорія: 305010000 Ніколенко О. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Вініченка Б.Б, Гончар Н.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скляр Марини Сергіївни на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2021 року (повний текст складено 24 листопада 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Комунального підприємства (КП) «Кам`янка-Житло» про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в :

У липні 20201 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , яким просив стягнути з неї та КП «Кам`янка-Житло» на свою користь заподіяну шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 33 448,00 грн. Судові витрати також покласти на відповідачку.

Позов обґрунтовано тим, що позивач на підставі договору дарування є власником квартири АДРЕСА_1 . Ввечері 11 лютого 2021 року він виявив, що в квартира залита. Залиття відбулося з квартири, що знаходиться поверхом вище, під номером АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 . Оскільки відповідачка працює у м. Києві, ОСОБА_2 зателефонував до неї та повідомив про вказану подію.

12 лютого 2021 року, після приїзду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представники відповідних організацій зайшли до квартири АДРЕСА_2 , де було виявлено протікання крану газового котла індивідуального опалення. Внаслідок залиття квартири позивача в кухні була зіпсована стеля, багети, плінтуса та частина кухонних меблів.

Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку відмовляється відшкодувати шкоду завдану залиттям квартири, позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав.

Ухвалою районного суду від 16.08.2021 року у якості співвідповідача у справі залучено КП «Кам`янка-Житло».

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 33 448,00 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири та 908,00 грн. судових витрат.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку про те, що відповідачка не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залиті квартири, клопотання про проведення відповідних судових експертиз не заявляла, не надала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу шкоди. У спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Рішення районного суду оскаржено адвокатом Бінецької Л.В. в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі адвокат вказує на неповне встановлення судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи належними, достовірними і достатніми доказами, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у позові.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що наявність обов`язкових елементів делікту, як то неправомірність дій заподіювача шкоди, вина такої особи в конкретних таких діях, факт заподіяння такої шкоди в певному розмірі, безпосередній причинний зв`язок між зазначеними винними діями особи та шкодою відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ст.ст. 76-81, 89 ЦПК України нічим не підтверджено, а протилежні висновки місцевого суду є передчасними, абстрактними і не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт наголошує на тому, що розмір шкоди, якої начебто зазнав позивач, ніяк не обгрунтований і належні, допустимі, достовірні докази цієї обставини в матеріалах справи відсутні. Розмір матеріального збитку, на переконання адвоката, має бути підтверджений експертом експертним висновком відповідно до ст.ст. 102-104, 106 ЦПК України, що має необхідні спеціальні знання, атестацію і ліцензію, або бути суб`єктом оціночної діяльності. Проте ні експертного висновку, ні звіту про оцінку розміру шкоди матеріали справи не містять.

Так звана «калькуляція», на яку посилається позивач, зазначеним законом критеріям доказування шкоди не відповідає. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Клопотання від позивача за час розгляду справи про призначення експертизи не надходили, а розмір завданої шкоди є істотною обставиною, яка підлягає доведенню позивачем.

Скаржник посилається на постанову ВС від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19, в якій йдеться про доказове значення висновку експерта у такій категорії справ.

В апеляції також вказано про неможливість врахування акту залиття квартири як належного та допустимого доказу через не зазначення в ньому ряду важливих обставин, в тому числі щодо обсягу необхідного ремонту приміщень квартири, переліку пошкоджень внаслідок залиття речей та їхньої орієнтовної вартості..

Крім того складення такого акту машинописним текстом свідчить про його формальне складення на прохання позивача, складення його неповноважними особами і без належного фактичного огляду житлових приміщень квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_2 . Районним судом не встановлений правовий статус осіб від компанії управителя, які ніби то брали участь у складанні акту.

Далі апелянтом заперечується врахування судом показів свідка ОСОБА_3 з тих підстав, що вказана особа по відношенню до спірної події є сторонньою особою, у складенні акту участі не брав та не є працівником КП «Кам`янка-Житло». Крім того статус свідка як кваліфікованого спеціаліста чи експерта у тій чи іншій галузі відповідно до ЦПК не підтверджений.

Більш того адвокат Скляр М.С. у скарзі вказує на те, що з боку ОСОБА_1 не допущено жодної неправомірної винної поведінки по відношенню до відповідача, яка б могла перебувати у безпосередньому причинному зв`язку між шкодою певного конкретного характеру, про яку вказує позивач.

На апеляційну скаргу відзив не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Частинами першою та другою статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Кам`янського виробничого відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 23834519 від 14 вересня 2009 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 на підставі договору дарування є ОСОБА_2 .

Відповідно до заочного рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 07 серпня 2021 року встановлено, що єдиним власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_1 .

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 12 лютого 2021року, затвердженого начальником КП Кам`янка-Житло» вбачається, що комісія, в присутності сторін, склали акт про те, що 12 лютого 2021 року в будинку АДРЕСА_6 , у власника ОСОБА_1 сталося протікання газового котла індивідуального опалення, що спричинило залиття квартири АДРЕСА_1 . Власник квартири - ОСОБА_2 .

При огляді квартири АДРЕСА_3 було встановлено, що вузол в місці проходу газового стояка має сліди протікання, стеля по центру плити та периметр мають сліди вологи, кухонні меблі частково намокші в результаті протікання зі стелі. Причиною залиття є незакритий кран подачі холодної води на котлі опалення квартири АДРЕСА_2 .

Крім того в акті вказано про некомпетентність комісії щодо визначення вартості пошкоджених речей та можливість встановлення дійсної вартості шляхом звернення до спеціаліста в даній галузі.

Згідно з відомостями розрахунку на будівництво поточного ремонту квартири, що здійснюється у 2021 році станом на 2 квітня 2021 року, виданого ФОП ОСОБА_4 , договірна ціна ремонту визначена на суму 33 448,00 грн.

Відповідно до розрахунку підсумкової вартості ресурсів станом на 02 квітня 2021 року підсумкова вартість робіт становить 27 803,41 грн.

Крім того в матеріалах справи міститься дефектний акт на ремонтні роботи.

Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1, на ремонтні роботи, квартира, складеного в поточних цінах станом на 02 квітня 2021 року, сума будівельних робіт становить 31 458 грн.

Вказаний кошторисний розрахунок було проведено інженером-проектувальником ОСОБА_5 , її повноваження підтверджуються сертифікатом інженера-проектувальника, який зареєстрований у реєстрі сертифікованих архітекторів від 26 лютого 2013 року за № 56-69 АР 006475. Дія вказаного сертифікату відповідає активним відомостям з Державного реєстру атестованих осіб.

Відповідачка на спростування позовних вимог не надала доказів, які б свідчили про інший розмір завданої матеріальної шкоди позивача внаслідок залиття квартири. Клопотання про призначення судової експертизи, залучення компетентних спеціалістів не ініціювала.

Таким чином у відповідності до вимог цивільно-процесуального закону на спростування позовних вимог ОСОБА_2 відповідачка не надала належних та допустимих доказів щодо причин залиття квартири та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди.

У спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт про залиття квартири не є належним та допустимим доказом у справі, зводяться до незгоди адвоката відповідача із письмовими доказами, вказівки на його неналежність, недопустимість та недостатність без спростування відповідними письмовими доказами.

Аргументи апеляційної скарги щодо сумнівності осіб, за участі яких було складено акт про залиття, колегією суддів оцінюються критично, оскільки відповідачка була присутня під час огляду квартири, від ознайомлення зі змістом акту та його підпису відмовилася та власних письмових заперечень, в тому числі щодо правомірності участі підписантів чи інформації, вказаної в акті, не надала.

Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207.

В акті повинен міститись висновок про те хто заподіяв шкоду.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що вказаний акт відповідає вищезазначеним вимогам, а відсутність у такому акті відомостей щодо матеріальної шкоди не спростовує інших фактів, зафіксованих у його змісті, зокрема причину залиття квартири позивача та винність особи, що вчинила залиття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Проте відповідачка не довела, що матеріальна шкода завдана не з її вини.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі, що затоплення квартири сталося з вини КП «Кам`янка-Житло», оскільки така обставина не підтверджена належними доказами.

Доводи скаржниці про те, що ОСОБА_2 не надав докази оціненої майнової шкоди та винної поведінки ОСОБА_1 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суд першої інстанції правильно вказав на те, що маючи сумніви щодо кваліфікації інженера та належності кошторису робіт як доказу, не погоджуючись із розміром шкоди та порядком його визначення, відповідачка не була позбавлена можливості надати свої докази на спростування даних таких ремонтних робіт, або ж звернутись до суду із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, однак таким право не скористалася.

За таких обставин, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачки, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, врахувавши акт про залиття квартири та локальний кошторис на будівельні роботи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та їх не спростовують, тому відхиляються судом апеляційної інстанції.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скляр Марини Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді