Справа № 307/4624/21
Провадження № 2/307/1169/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. В позовній заяві представник зазначив, що у шлюбі сторони перебували до 2 червня 2015 року, про що свідчить рішення Тячівського районного суду Закарпатської області про розірвання шлюбу в справі №307/1448/15-ц. Від даного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. За рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.02.2020 року в справі №307/2516/19 з відповідача стягувались аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1500 гривень щомісячно і до її повноліття. Водночас, характер роботи відповідача є мінливим і свої прибутки він приховує, проживає в Російській Федерації та працює там. Коштів, які він сплачував, не вистачає на елементарні потреби дитини, яка часто хворіє. Згідно довідки Буштинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 19.08.2021 року за №456 в дитини поставлений діагноз «Хронічний тонзиліт в стадії нестійкої ремісії», часто лікується амбулаторно та стаціонарно. Разом з цим, позивачка не має постійного місця роботи, проживає будинку батьків та намагається забезпечити всім необхідним своїх малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 від іншого шлюбу. З 14 січня 2019 року позивачка перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . З часу ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів від 18 лютого 2020 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ч.1 ст. 182 СК України, ці обставини істотно змінились. Враховуючи той факт, що дитина подорослішала і витрати на її утримання кожного року зростають, у неї не вистачає коштів для покриття всіх необхідних витрат дитини, її навчання, лікування, придбання одягу, оплати комунальних послуг та інших необхідних витрат. Позивачка власного житла не має та проживає в будинку батьків.

Просить збільшити розмір стягуваних на користь позивачки ОСОБА_1 аліментів з відповідача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно і до досягнення нею повноліття а також стягнути з відповідача на користь позивачки одноразово половину вартості понесених витрат на лікування дитини в сумі 8363,115 гривень.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком в свідоцтві про народження якої значиться відповідач та яка перебуває на утриманні позивачки.

14 січня 2019 року позивачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_3 зобов`язаний до сплати аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 в розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану когось із них.

При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини в межах заявлених позовних вимог суд враховує майновий стан сторін, потребу позивачки у додаткових витратах на утримання дитини.

Разом з цим, з часу прийняття рішення щодо стягнення аліментів з відповідача істотно збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму та матеріальний стан позивачки.

А тому виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, розміру прожиткового мінімуму на дитину, який значно збільшився з моменту присудження аліментів, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 гривень на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до її повноліття, а в решті позовних в цій частині відмовити.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Згідно довідки КНП ТРР «ЦПСМД» Буштинської АЗПСМ від 19.08.2021 року за №456 неповнолітня ОСОБА_4 знаходиться на «Д» обліку, у зв`язку з захворюванням та їй встановлено діагноз «Хронічний тонзиліт в стадії нестійкої ремісії».

Позивачка зазначає, що нею також понесені додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_4 в загальній сумі 16726,23 гривень.

З досліджених в судовому засіданні наданих позивачкою письмових доказів: квитанцій та рахунків вбачається, що нею також понесені додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_4 на загальну суму 16726,23 гривні, у зв`язку з її лікуванням.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки понесених додаткових витрат на дитину підлягають до задоволення в межах заявлених позовних вимог в розмірі 8363,12 гривень (в розмірі половини сплачених додаткових витрат позивачкою).

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 209, 223, 247, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 180, 184, 185, 192 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки смт. Буштино, Тячівського району, Закарпатської області, України, аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини, а саме: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки смт. Буштино, Тячівського району, Закарпатської області, України, одноразово 8363 (вісім тисяч триста шістдесят три) гривні 12 копійок додаткових витрат на неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з її лікуванням.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , України, на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 992 гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка та мешканка АДРЕСА_2 , України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_1 , України, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Головуючий: В.І. Бобрушко