Справа № 144/1205/21
Провадження № 2/144/155/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2022 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

представника позивача адвоката Покотила В.М.,

представника відповідача адвоката Сідорова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Покотила Владислава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, про визнання заповіту нікчемним, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Покотило Владислав Миколайович в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно (житловий будинок та дві земельних ділянки), розташовані на території Веселівської сільської ради Гайсинського (Теплицького) району Вінницької області. За життя, а саме 01 листопада 2019 року ОСОБА_3 склала заповіт на користь відповідача ОСОБА_2 , якому заповіла земельну ділянку, розташовану на території Веселівської сільської ради Гайсинського (Теплицького) району Вінницької області, площею 2,5208 га, з кадастровим номером :02:000:0214. Даний заповіт сторона позивача вважає нікчемним, так як він був складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, з недотриманням виконуючою обов`язки старости Веселівського старостинського округу Меркотан Л.В. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 11.11.2011 року № 3306/5 та зареєстрованого 14.11.2011 року за № 1298/2003.

21 вересня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідач отримав 02.10.2021 року та 07.10.2021 року його представник подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на норми ЦК України та практику Верховного Суду України, просить суд в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування своїх заперечень вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що у момент складення заповіту у заповідачки ОСОБА_3 були фізичні вади або хвороби, які позбавляли її здатності самостійно прочитати заповіт та вчинити на ньому свій підпис. Належних та допустимих доказів про невідповідність заповіту внутрішній волі заповідача позивачем не надано. На думку сторони відповідача при складенні заповіту було дотримано порядок його посвідчення та послідовно вчинено всі необхідні для цього дії.

У відповіді на відзив представник позивача вказує, що доводи, викладені стороною відповідача у відзиві, не спростовують правової позиції та вимог позивача, зокрема і тих, що заповіт, складений в.о. старости Веселівського старостинського округу Меркотан Л.В., посвідчено із прушенням встановленого законом порядку.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 03 листопада 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 14.00 год. 2 грудня 2021 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що являється рідною сестрою померлої заповідачки ОСОБА_3 . Остання за життя важко хворіла, пересувалась з допомогою ходуль, але завжди була при пам`яті та здоровому глузді. На час виникнення спірних правовідносин позивач син ОСОБА_5 із дружиною перебували на роботі закордоном, а ОСОБА_6 гляділа їх доньку, і вона часто приїздила до сестри допомогти по господарству. Восени 2019 року сестра виявила бажання заповісти одну із належних їй земельних ділянок своєму синові ОСОБА_7 , а домогосподарство та інша земельна ділянка повинні були перейти у спадок ОСОБА_8 . ОСОБА_9 попросила запросити до неї секретаря сільської ради для складення та посвідчення заповіту. Виконуючи волю сестри, вона звернулась до виконуючої на той час обов`язки старости Веселівського старостинського округу Меркотан Л.В. з проханням прийти до ОСОБА_3 і скласти заповіт. Через деякий час ОСОБА_10 прийшла до заповідачки додому з метою скласти та посвідчити заповіт. В той день вона також знаходилась за місцем проживання сестри, але не була присутньою під час вчинення нотаріальних дій. Сестрі дуже важко було фізично поставити підпис у заповіті, тому вона попросила її засвідчити заповіт своїм підписом, на що остання категорично відмовилась, а тому ОСОБА_9 доклала зусиль, щоб все ж таки поставити у заповіті свій підпис.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що у листопаді 2019 року вона обіймала посаду виконуючої обов`язки старости Веселівського старостинського округу. Напередодні ОСОБА_3 кілька разів телефонувала до неї з невідомого номеру з проханням прийти до неї додому, скласти та посвідчити заповіт. Однак на той час вона перебувала на лікарняному, а коли повернулась до виконання обов`язків, діловод повідомила їй, що приходила сестра ОСОБА_11 ОСОБА_4 , просила скласти та посвідчити заповіт за місцем проживання її сестри. В телефонному режимі вони узгодили дату та час, сестра заповідачки сплатила мито, діловод підготувала текст заповіту і 01 листопада 2019 року вона прийшла до будинковолодіння ОСОБА_3 з метою вчинення нотаріальних дій. Заповідач була важко хворою фізично, однак розумово цілком здорова та свідома. Остання, цілком усвідомлюючи свої дії, висловила волю заповісти сину ОСОБА_2 земельну ділянку. Вона прочитала ОСОБА_12 заповіт вголос, та сперлась ліктями на стіл і з великими зусиллями засвідчила заповіт своїм підписом. ОСОБА_13 у той час перебувала десь в будинку, але присутньою під час складення та посвідчення заповіту не була. Стверджує, що усі її дії під час складення та посвідчення заповіту ОСОБА_14 були нею вчинені послідовно і згідно з вимогами законодавства. Єдина її помилка, що вона не вказала у заповіті чітко місце його складення та причину його посвідчення за місцем проживання заповідача.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку, що у задоволенні вимог позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 7), після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Веселівської сільської ради Гайсинського (Теплицького) району Вінницької області, площею 2,5208 га, з кадастровим номером :02:000:0214, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №230189 (а.с. 8).

За життя ОСОБА_3 , а саме 01.11.2019 року, склала заповіт на користь відповідача ОСОБА_2 , якому заповіла земельну ділянку, розташовану на території Веселівської сільської ради Гайсинського (Теплицького) району Вінницької області, площею 2,5208 га, з кадастровим номером :02:000:0214 (а.с. 9).

Вказаний заповіт складено та посвідчено виконуючою обов`язки старости Веселівського старостинського округу Меркотан Людмилою Василівною, яка згідно Рішення Теплицької селищної ради від 19 липня 2019 року №1-01 уповноважена вчиняти нотаріальні дії, передбачені ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про нотаріат», а також вчиняти дії, прирівняні до нотаріальних, передбачені п. 4 ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про нотаріват» (а.с. 10).

Згідно вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок: своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (стаття 1234 ЦК України).

Згідно вимог ч.1, ч.2 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють в тому числі такі нотаріальні дії, як посвідчують заповіти (крім секретних).

Згідно ч.1-3 ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Представник позивача намагався довести в судовому засіданні те, що 01 листопада 2019 року при складенні та посвідченні заповіту, що зареєстрований в реєстрі за № 1-25, виконуючою обов`язки старости Веселівського старостинського округу, вимог щодо його форми та посвідчення дотримано не було, а саме: зазначений заповіт вголос особисто заповідачем прочитаний не був; заповіт було складено без обов`язкової присутності особи, яка б підтвердила своїм підписом, що зміст заповіту відповідає волі учасника нотаріальної дії; посадова особа не роз`яснювала заповідачеві зміст ст. 1307 ЦК України та не зазначила цієї статті закону в змісті заповіту; в посвідчувальному написі до заповіту не зазначено часу його підписання (о котрій годині та хвилині), як і не зазначено у ньому причини посвідчення заповіту поза приміщенням органу місцевого самоврядування, місця складання та посвідчення заповіту; запису до алфавітної книги обліку заповітів про зазначений заповіт зроблено не було, а сама книга взагалі відсутня.

В свою чергу самого волевиявлення ОСОБА_3 у формі заповіту від 01.11.2019 року позивач не оспорює та не ставить під сумнів, що спірний заповіт відповідав волі заповідача.

Згідно довідки, виданої Веселівським ФАПом про те, що ОСОБА_3 , 1937 року народження, по день смерті хворіла ІХС, аритмією, хворобою Паркінсона. На ДО не стояла у зв`язку з відмовою пройти повне обстеження (а.с. 13).

Посилання сторони позивача на нікчемність заповіту у зв`язку з недотриманням ОСОБА_10 вимог щодо форми заповіту та його посвідчення відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, на увагу не заслуговують, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що на момент складення заповіту ОСОБА_3 унаслідок фізичної вади, хвороби не могла власноручно підписати заповіт.

В свою чергу на підтвердження/спростування такої обставини було допитано свідків, які підтвердили, що підпис у заповіті було вчинено особисто/власноручно заповідачем, а зміст заповіту повністю відповідав волі померлої.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 3 ч. 1).

У ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 12 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем не доведено факт недотримання ОСОБА_10 вимог щодо форми заповіту та його посвідчення, на що він та його представник посилаються, як на підставу визнання заповіту нікчемним.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 січня 2021 року в справі № 397/1396/19 сформував правовий висновок, згідно якого технічні помилки (описки) у заповіті не впливають на його дійсність, не свідчать про порушення його форми та порядку посвідчення.

На підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку, що спірний заповіт відповідає вимогам закону щодо його форми та порядку посвідчення, особу заповідача встановлено із зазначенням у заповіті реєстраційного номеру облікової картки платника податків, заповіт підписаний особисто заповідачем, зазначено місце складення заповіту, вказано місце його посвідчення, посвідчений уповноваженою на те особою, яка перевірила дієздатність заповідача і з`ясувала її дійсну волю щодо розпорядження майном на випадок смерті, а тому відсутні правові підстави для задоволення даного позову.

За таких обставин суд, дослідивши та проаналізувавши докази у справі, керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов представника позивача Покотила Владислава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 203, 215, 1247, 1257 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні позову представника позивача Покотила Владислава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, про визнання заповіту нікчемним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача адвокат Покотило Владислав Миколайович, вул. Театральна , 20, офіс 409 м. Вінниця Вінницької області, 21050, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВН № 000112 від 18.01.2017 року.

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідача адвокат Сідоров Віталій Михайлович, вул. Б. Харчука, 2 «а», офіс 1 м. Кременець Тернопільська область, 47003, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ТР № 000320 від 28.09.2018 року.

Повний текст рішення виготовлено 24.02.2022 року.

Суддя