Провадження № 2/127/2629/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів (подвійної суми завдатку) в порядку захисту прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_5 у якому поставив питання про захист його прав як споживача і покладення на відповідача обов`язку відшкодування подвійної суми завдатку в зв`язку з невикорнання зобов`язань за договором.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2021року в зв`язку зі смертю ОСОБА_5 було залучено правонаступником його матір ОСОБА_4 .

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги мотивував тим, що відповідно до Договору поставки обладнання №29/01/20 від 29.01.2020року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 , останній зобов`язався виготовити та передати у власність покупцю обладнання, вартість якого за договором становить 237 200 грн.

У виконання вимог даного Договору, п. 3.1. ОСОБА_3 було сплачено ФОП ОСОБА_5 завдатку -60 % загальної вартості обладнання, що становить 142 320 грн.

Відповідно до п. 4.2 даного Договору, виготовлення та передача обладнання покупцю здійснюється постачальником в строк, що не може перевищувати 45 робочих днів з дати початку виготовлення обладнання.

Оскільки дане обладнання так і не було виготовлено та доставлено в зазначені строки, просить суд на підставі вимог ст. 571 ЦК України стягнути з правонаступника відповідача ОСОБА_4 подвійну суму завдатку в розмірі 284 640 грн.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав. Вказав, що син відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона прийняла спадщину після його смерті. До здійснення її сином підприємницької діяльності жодного відношення не мала. Претензії позивача на його думку є безпідставними, оскільки вважає що позивачем обраний не вірний спосіб захисту. Зокрема між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються нормами глав 47-49 ЦК України. ОСОБА_6 не є правонаступником Постачальника ( первісного відповідача) за Договором поставки обладнання, не є суб`єктом підприємницької діяльності, немає прав та обов`язків згідно договору, не отримувала завдатку по договору, а отже не може відповідати за порушення умов та строків виконання чи не виконання умов договору, укладеного з ФОП. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що подані сторонами у розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

До даного висновку суд дійшов зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Договору поставки обладнання №29/01/20 від 29.01.2020року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 , останній зобов`язався виготовити та передати у власність покупцю обладнання, вартість якого за договором становить 237 200 грн.( а.с.6-12).

Відповідно до Єдиного Державного реєстру фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_5 на момент укладення договору зареєстрований ФОП ( а.с.13-18).

У виконання вимог даного Договору, п. 3.1. ОСОБА_3 було сплачено ФОП ОСОБА_5 завдатку -60 % загальної вартості обладнання, що становить 142 320 грн.( а.с.23,25-30).

Відповідно до п. 4.2 даного Договору, виготовлення та передача обладнання покупцю здійснюється постачальником в строк, що не може перевищувати 45 робочих днів з дати початку виготовлення обладнання (а.с.6)

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Ч. 1 ст. 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Згідно ч.1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Відповідно до Свідоцтва про смерть, виданого 28.11.2020року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.120).

Особою яка прийняла спадкове майно після смерті ОСОБА_5 - є його матір ОСОБА_4 , що підтверджується поданою нею заявою до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. ( а.с.116).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2021року в зв`язку зі смертю ОСОБА_5 було залучено правонаступником його матір ОСОБА_4 ( а.с.152).

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом п. 22 статті 1 вказаного Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Представник позивача у судовому засіданні не заперечував, що між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 29.01.2020року укладено Договір як з фізичною особою-підприємцем.

Відповідач по справі ОСОБА_4 не здійснює підприємницьку діяльність і не є фізичною особою-підприємцем, а також не була нею на час смерті ОСОБА_5 , а після його смерті вона прийняла спадщину як спадкоємець першої черги.

За замістом п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (в редакції закону від 18 грудня 2011 року, тобто на час прийняття спадщини) державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться, зокрема у разі смерті фізичної особи - підприємця.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Стосовно фізичних осіб - підприємців, що є сторонами за невиконаними договорами, або виконаними з порушенням умов, допускається правонаступництво в частині виконання цих договорів, яке можливе за умови, коли відповідні правонаступники мають аналогічний правовий статус (зокрема, фізичних осіб - підприємців).

Виникнення правонаступництва в майбутньому через успадкування майна не може братися судом до уваги як підстава для зобов`язання виконати такого спадкоємця дії, пов`язані з господарськими правовідносинами.

Таким чином, припинення фізичної особи-підприємця не допускає правонаступництва у господарських правовідносинах іншою особою, яка не є суб`єктом господарювання, оскільки після припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця у зв`язку з його смертю, припиняються господарські відносини між сторонами.

Позивач у своєму позові просив захистити його права споживача шляхом покладення на відповідача обов`язку відшкодування подвійної суми завдатку в зв`язку з невикорнання зобов`язань за договором.

Цей спосіб захисту пов`язаний із здійсненням господарської діяльності.

Враховуючи, що відповідач не має статусу суб`єкта господарювання, тому позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права.

Крім того, частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач зобов`язаний довести факт неналежного виконання умов договору відповідачем ОСОБА_4 , чого не було зроблено в даному випадку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 526,527,530,570,571 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 )до ОСОБА_4 про стягнення коштів (подвійної суми завдатку) в порядку захисту прав споживачів - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.03.2022 року.

Суддя: