ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2254/22 Справа № 206/5320/20 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н ОВ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дітей

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дітей. В прохальній частині позову позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований 15 вересня 2007 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №446. Стягнути з ОСОБА_2 , 1984 року народження, на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 7000грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15 вересня 2007 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від даного шлюбу подружжя має малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають в одному будинку, але в різних кімнатах, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та небажання чути одне одного. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе. Сторони намагалися налагодити стосунки, але це не дало ніяких результатів. В сімейних стосунках нічого не змінилось за останні кілька років, сторони все більше віддаляються один від одного і, врешті стали зовсім чужими людьми. В результаті, позивач прийшла до висновку, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Діти фактично знаходяться на вихованні та утриманні позивача, яка змушена практично сама утримувати та виховувати малолітніх дітей. Заробітної плати позивача не достатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання дітей. Відповідач отримує високу заробітну плату, приблизно 17000грн., він досить добре забезпечений матеріально. Оскільки щомісяця необхідно оплачувати навчання дітей, витрачати кошти на оздоровлення, ліки та харчування та одяг, тому бажає стягувати аліменти з відповідача у розмірі 7000 гривень (а.с. 2-5).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дітей - задоволенні.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 15 вересня 2007 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №446 розірвано.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 не змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 7000 (сім тисяч) гривень на обох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно.

Стягнення аліментів здійснювати з 25 листопада 2020 року до досягнення кожною дитиною повноліття.

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.30-31).

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду змінити в частині визначення розміру стягнутих аліментів, та стягнути аліменти у розмірі 3000,00 грн. на обох дітей щомісячно, в іншій частині рішення просить залишити - без змін (а.с.37-46).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду в частині визначення розміру стягнутих аліментів, апеляційний суд перевіряє його законність та обґрунтованість саме в цих межах.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду змінити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 вересня 2007 року відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_6 уклали шлюб, який був зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №446, про що 15 вересня 2007 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 22 грудня 2010 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №745 (а.с. 10).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно 20 січня 2016 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №684 (а.с. 9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні матері та повинен їх утримувати, та виходячи з обставин справи дійшов висновку про стягнення аліментів в розмірі 7000,00 грн. на обох дітей щомісячно.

Однак, із такими висновками у повній мірі колегія суддів погодитись не можна.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. .

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх дітей і згідно ст. 180 СК України зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття.

Як вбачається із матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_6 , 15 вересня 2007 року уклали шлюб.

Мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановивши вказані обставини та врахувавши, що ОСОБА_2 є працездатним, суд прийшов до правильного висновку, що в силу зазначених положень СК України останній зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Визначаючи аліменти на утримання дітей у розмірі 7000, 00 грн. на обох щомісячно, суд виходив з того, що останній має можливість виплачувати аліменти у такому розмірі.

Разом з тим, суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи відсутні відповідні докази, які б свідчили про місце роботи та доходи ОСОБА_2 та що він може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що розмір аліментів визначено без врахування фактичних обставин справи та його доходів, та без урахування положень ст.182 СК України. При цьому просить визначити розмір аліментів у розмірі 3000,00 грн. на обох дітей щомісячно.

Як вбачається, із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ Олга-Логістік з 10.07.2017 року на посаді завідувача складу, та отримав дохід за період з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 39 060,00 грн. (а.с.50).

Враховуючи викладене, встановивши факт наявності у відповідача постійного місця роботи, регулярних і стабільних щомісячних доходів; приймаючи до уваги відсутність стягнень з доходів відповідача у примусовому порядку, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які перебувають на утриманні позивачки, колегія дійшла висновку, що у даному випадку розмір аліментів на утримання дітей повинен бути визначений у розмірі 1/3 частини від доходу (заробітку) ОСОБА_2 , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 25 листопада 2020 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ч. 1 ст.376 ЦПК України змінити в частині визначення розміру аліментів та визначити розмір, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючої: АДРЕСА_1 ) аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від його доходу (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 25 листопада 2020 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що не позбавляє сторони права звертатися до суду з позовом про зміну розміру стягнутих аліментів у випадках, передбачених законом.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021 року в оскарженій частині - змінити, визначити розмір, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючої: АДРЕСА_1 ) аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від його доходу (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 25 листопада 2020 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: