Справа № 450/484/19 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/4072/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:9
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Івасюти М.В.;

позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Сидорак Н.Б.;

адвоката Жиравецького Т.М. представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, треті особи: Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, Державно архітектурно-будівельна інспеція України, приватний нотаріус Олефір Р.М. та ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», про скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності, приведення у відповідність житлового будинку, знесення самовільної добудови та визнання права власності, у якому просила суд ухвалити рішення, яким:

1) скасувати рішення виконавчого комітету Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 29 листопада 2011 року № 93 про надання дозволу Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки:

1.1. на оформлення права власності та видачу Свідоцтва про право власності гр. ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 204, 3 кв. м. та житловою площею 88,6 кв. м.;

1.2. проведення державної реєстрації об`єкту вказаного в п. 1.1.;

2) скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 20.12.2011 року, видане Зубрянською сільською радою на підставі рішення виконкому від 29.11.2011 року № 93, зареєстровано в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно 21.12.2011 року, серія САЕ № 531692, та державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за реєстраційним номером 35585654;

3) привести у відповідність до будівельних норм, що діяли станом на 1982 рік, житловий будинок АДРЕСА_1 ;

4) знести самовільну добудову до індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 розміром 2,9 м х 3,9 м. за рахунок відповідачки ОСОБА_2 ;

5) визнати за позивачкою право власності колодязь, що знаходиться на території будинковолодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та позначений в інвентаризаційній справі літ. «К».

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідачка свій будинок у 1982 році без будь-якого законного права збудувала на чужій земельній ділянці, у зв`язку з чим покійний свекор позивачки, а в подальшому і її покійний чоловік, зверталися з відповідними зверненнями щодо самочинного будівництва у різні органи, які констатували факт здійснення відповідачкою самочинного будівництва на чужій земельній ділянці, однак не здійснювали належних дій щодо усунення таких порушень, що змусило позивачку звернутись до суду з даним позовом з підстав, визначених ст. 391 ЦК України, оскільки вона є власником земельної ділянки, на якій розміщено житловий будинок відповідачки, що порушує право позивачки на користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою.

Оскільки у відповідачки ОСОБА_2 відсутній акт на землю, рішення про відведення їй земельної ділянки для будівництва житлового будинку не приймалося, будинок відповідачкою побудований з порушенням державних будівельних норм, то позивачка рішення виконавчого комітету Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 29 листопада 2011 року № 93 про оформлення права власності та видачу Свідоцтва про право власності відповідачці ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 та проведення державної реєстрації цього будинку за нею вважає передчасним, необґрунтованим та прийнятим без урахування інтересів позивачки (том 1, а.с. 2-9).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено:

-у задоволенні позовних вимог про скасування рішення виконавчого комітету Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 29 листопада 2011 року № 93 таскасування свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 20.12.2011 року, виданого на підставі цього рішення, - у зв`язку з пропуском позивачкою строку позовної давності;

-у задоволенні решти позовних вимог за їх безпідставністю та необґрунтованістю (том 2, а.с. 161-168).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що про рішення виконавчого комітету Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 29 листопада 2011 року № 93, скасування якого є однією з заявлених нею позовних вимог, вона дізналася лише у 2017 році при розгляді судом іншої справи, а саме: за її позовом до ОСОБА_2 «про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем», а відтак вважає неправомірним рішення суду про відмову їй у задоволенні згаданої позовної вимоги у зв`язку з нібито пропуском нею строків позовної давності.

Вважає, що оскаржуване нею «рішення фактично узаконило самочинне будівництво Відповідачки» (том 2, а.с. 172-181).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і її представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідачки ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4);

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається (не оспорюється) апелянтом те, що:

-рішенням виконкому Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 08.05.1974 року № 8 ОСОБА_3 (свекру позивачки ОСОБА_1 ) було надано дозвіл на перебудову житлового будинку в селі Зубра (том 1, а.с. 12);

-рішенням виконавчого комітету Пустомитівської районної Ради депутатів трудящих Львівської області від 05.02.1976 року № 74 ОСОБА_3 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в селі Зубра (том 1, а.с. 13), яке він завершив у 1982 році;

- ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (том 1, а.с. 20) і на підставі його заповіту власником будинку став його син, ОСОБА_4 , чоловік позивачки ОСОБА_1 (том 1, а.с. 21-22);

- ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (том 1, а.с. 38) і лише тоді власником згаданого будинку в порядку його спадкування стала позивачка ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що органами місцевого самоврядування вирішувалося у встановленому чинним законодавством порядку питання передачі земельної ділянки, на якій збудовано вищезгаданий будинок, у власність чи у користування, як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 , а також і позивачці ОСОБА_1 .

Про вищенаведене свідчить (зокрема) те, що сама позивачка (апелянт) у доводах поданої нею апеляційної скарги зазначає про те, що у 2017 році нею у судовому порядку (шляхом подачі позову до ОСОБА_2 ) вирішувалося питання «про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем».

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про доведеність факту відсутності у позивачки до цього часу документів, які б свідчили про закріплення за належним їй з 2004 року на праві власності будинком у встановленому чинним законодавством порядку земельної ділянки.

Як ствердила в суді апеляційної інстанції сама апелянт (позивачка), у вищезгаданому будинку вона проживає з 1981 року.

За вищенаведених обставин в їх сукупності, а саме: факту проживання позивачки з 1981 року (тобто протягом щонайменше 37 років) у житловому будинку, який знаходиться фактично на одній земельній ділянці з будинком відповідачки, який їй (позивачці) з 2004 року належить на праві власності, колегія суддів приходить до висновку про те, що у суду першої інстанції були наявними правові підстави для висновку про те, що позивачкою значно пропущено встановлений чинним законодавством трьохрічний строк позовної давності для оскарження у лютому 2019 року рішення виконавчого комітету Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 29 листопада 2011 року № 93 та(відповідно) для скасування виданого 20.12.2011 року на підставі цього рішення свідоцтва про право власності на житловий будинок, і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Таким чином, за наявності у відповідачки виданого на підставі чинного рішення виконавчого комітету Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 29 листопада 2011 року № 93 свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 20.12.2011 року і за відсутності у позивачки будь-яких правовстановлюючих документів на земельну ділянку, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про «приведення у відповідність до будівельних норм, що діяли станом на 1982 рік, житлового будинку АДРЕСА_1 », а також про знесення проведеної до цього будинку відповідачкою ОСОБА_2 добудови.

Як також стверджується матеріалами справи, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04 травня 2017 року, видане на ОСОБА_1 , в частині включення до складової частини житлового будинку АДРЕСА_1 колодязя під літерою «К», а також визнано частково недійсним Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.05.2017 року - в частині згаданого колодязя (том 2, а.с. 145-157).

За вищенаведених обставин станом на час ухвалення оскаржуваного рішення (10 вересня 2021 року) у суду першої інстанції були відсутніми правові підстави і для задоволення позовної вимоги про визнання за позивачкою права власності на колодязь під літерою «К».

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 24 лютого 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.