Номер справи 623/380/20
Номер провадження 2/623/166/2022
РІШЕННЯ

іменем України

23 лютого 2022 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря Костенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізюмі цивільну справу № 623/380/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ізюмська міська рада Харківської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділ в натурі частки у праві спільної власності,

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.159-60) встановити порядок користування земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 на якій розташований житловий будинок та надвірні будівлі, що належать ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та виділити в натурі у власність ОСОБА_3 1/2 частину вищевказаного житлового будинку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 липня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 3-1990, угоди від 11 липня 2006 року посвідченої державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 3-1993 позивачу належить Ѕ частина житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач має намір встановити порядок користування земельною ділянкою для того щоб оформити на свою частину право власності та отримати окрему адресу.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи надав суду заяву,про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Судом встановлено, що позивача належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 1051 кв. м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 липня 2006 року виданого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І.В та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1990 та угодою про розподіл спадкового майна від 11 липня 2006 року посвідченою державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 2-1993 ( а.с.11,12).

Відповідач є власником іншої 1/2 частини спірного житлового будинку.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності визначається у порядку визначеному законом.

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 Цивільного кодексу України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК, відповідно до ч. 3 якої, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як видно з постанови ВС України у справі № 6-12цс13, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 6, 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до висновку експерта № 14481/900/-9030 від 24 квітня 2021 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи щодо технічної можливості варіантів поділу житлового будинку, експертом було визначено один технічно можливий варіант, який був розроблений із відступом від ідеальних часток з врахуванням порядку користування, що вже склався між співвласниками, з яким погодився позивач та просить його застосувати ( а.с.78-99).

Листом експерт повідомив суд , що ідеальна частка яка зазначена в І варіанті розподілу спірного домоволодіння належить І співвласнику ОСОБА_2 , ідеальна частка ІІ співвласника належить ОСОБА_3 ( а.с.156).

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Враховуючи, що частка ОСОБА_4 складається із конкретних приміщень, які ізольовані від приміщень іншого співвласника домоволодіння; приміщення іншого співвласника також відокремлено; з урахуванням наведених норм законодавства, суд вважає, що позов щодо виділу частки із спільної часткової власності підлягає задоволенню.

Крім того, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача компенсація за відступ від ідеальних часток в сумі 70050,00 грн.

Відповідно до ч.1,ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 2100,00 грн (840,00+840,00 грн +420,00) (а.с. 4,5,49), а також 9806,40 грн. витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи (а.с. 68), які підлягають стягненню з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 262- 265 ЦПК України, ст. 316, 317, 358, 364 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ізюмська міська рада Харківської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділ в натурі частки у праві спільної власності- задовольнити.

Здійснити поділ житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 розроблений судовим експертом за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 21 квітня 2022 року:

ОСОБА_2 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка складаєтся з:

-тамбур літ. а6, площею 2,6 кв. м.;

-веранда літ. а6, площею 13,4 кв. м.;

-житлова кімната літ. А-1, площею 9,2 кв.м.:

-житлова кімната літ. А-1, площею 17,5 кв.м.

-комора літ. а, площею 2,2 кв.м.

-коридор літ. а площею 2,3 кв.м.

-передпокій літ. а, площею 4,6 кв.м.

-вбудована шафа літ.» А-1» площею 0,6 кв.м.

-кухня літ. А1-1, площею 14,9 кв.м.

-коридор літ. а5, площею 3,5 кв.м.

-ванна літ. а5, площею 3,8 кв.м.

-вбиральня літ. а5, площею 12 кв.м.

-комора літ. а5 площею 2,9 кв.м.

Загальна площа по житловому будинку 78,2 .м.

По надвірним спорудам:

-гараж літ. Б

-погріб літ. Г

-літня кухня літ. К

-сарай літ. Н

-сарай літ. П

-сарай літ. Ж

-навіс літ. Р

-колодязь № 3

-ворота № 2

-1/2 частина паркану № 1;

Виділити ОСОБА_3 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка складаєтся з:

-тамбур літ. а3, площею 1,9 кв.м.;

-коридор літ. а2, площею 5 кв.м.;

-коридор літ. а1 площею 4,16 кв.м.;

-вбиральня а1, площею 1 кв.м.;

-ванна літ. а1, площею 5,5 кв.м.;

-кухня літ. А1-1, площею 9,9 кв.м.;

-житлова кімната літ. А1-1, площею 10,8 кв.м.;

-комора літ. а, площею 2,3 кв.м.;

-коридор літ. а, площею 6,6 кв. м.;

-житлова кімната літ. А-1, площею 17,5 кв. м.;

-житлова кімната літ. А-1, площею 9,3 кв.м.

Загальна площа по житловому будинку 52,81 кв.м.

-По надвірним спорудам:

-погріб літ. В

-ганок літ. а4;

-сарай літ. Д;

-сарай літ. Е;

-сарай літ. О;

-гараж літ. Л;

-1/2 частина паркану № 1;

Встановити наступний порядок користування земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 :

- ОСОБА_3 виділити в користування земельну ділянку площею 525,5 кв.м:

земельна ділянка площею 517,5 кв.м.

1/2 частини площі загального користування співвласників 8,0 кв.м.

- ОСОБА_2 виділити в користування земельну ділянку площею 525,5 кв.м.:

земельна ділянка площею 517,5 кв.м.

1/2 частини площі загального користування співвласників 8,0 кв.м.

Площа загального користування 16 кв.м.

Границя між земельними ділянками співвласників провести наступним чином:

-від крапки А в бік крапки Б прокладається відрізок довжиною 24,5 м.

-поворот праворуч відрізок довжиною 2,0 м.

-поворот ліворуч відрізок довжиною 1,0 м.

-поворот праворуч відрізок довжиною 16,0 м.

-поворот ліворуч відрізок довжиною 8,0 м.

-поворот ліворуч відрізок довжиною 1,0 м.

-поворот праворуч відрізок довжиною 3,95 м.

-поворот ліворуч відрізок довжиною 11,5 м.

-поворот праворуч в бік крапки В (відстань 2 м.) відрізок довжиною 13,5 м.

Кожному з співвласників влаштувати окремий в`їзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в одиницях ринкової вартості житлового будинку 70050.00 грн. компенсації за відступ від ідеальних часток.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2100,00 грн витрат по сплаті судового збору та 9806,40 грн. витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк