ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1291/21 Номер провадження 22-ц/814/57/22Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

секретар: Бродська В.О.

за участі: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки із спільної часткової власності та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення частки із спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділення частки із спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після її смерті він оформив спадщину на 1/3 частину земельної ділянки площею 1, 7746 га, кадастровий номер :00:001:0386, призначений для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Книшівської сільської ради, Миргородського району (Гадяцького) району Полтавської області.

Іншу частку спадщини у вигляді 2/3 частини вище вказано земельної ділянки успадкував відповідач ОСОБА_2 .

Вказував, що свою спадщину на 1/3 частину вказаної земельної ділянки зареєстрував в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

В зв`язку із співвласністю зазначеної земельної ділянки вільно користуватися та розпоряджатися нею він не в змозі, оскільки в такому разі залежний від іншого співвласника, яким є ОСОБА_2 , так як в такому разі відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗУ України користування та розпорядження здійснюється за згодою всіх співвласників.

Будь які дії позивача з приводу користування даного нерухомого майна є безнадійними, оскільки відповідач ОСОБА_2 від вирішення даних питань ухиляється, чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні часткою земельної ділянки позивача.

Враховуючи вищенаведене, просив виділити йому в натурі (на місцевості) 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 1,7746 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської об`єднаної територіальної громади, с Книшівка, Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області, кадастровий номер якої :00:001:0386, в розмірі 0,5915 га відповідно до варіанту розподілу земельної ділянки. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати в сумі 2908,00 грн.

У червня 2021 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про виділення частки із спільної часткової власності.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28 грудня 2016 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, але не виключено, з права власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0386, площею 1,7746 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

За життя спадкодавець склала заповіт, посвідчений Книшівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області 11 квітня 2000 року, зареєстрований в реєстрі за №50, яким заповіла своє майно в рівних частках дітям, позивачу, його брату ОСОБА_1 та їхній сестрі ОСОБА_4 .

Приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антоновою Т.В. позивачу за зустрічним позовом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини спірної земельної ділянки, з урахуванням 1/3 частини, від якої на його користь відмовилась наша сестра ОСОБА_4 ..

До первісного позову додано копію висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки (без дати), складеного ФОП ОСОБА_5 , згідно якого, земельну ділянку можливо розділити на дві окремі ділянки. Запропоновано варіант поділу земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, просив виділити йому в натурі (на місцевості) 2/3 частини у праві спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0386, загальною площею 1,7746 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області (Великобудищанської ОТГ, с. Книшівка, Миргородський район, Полтавська обл.), у розмірі 1,1831 га та відповідно до Варіанту розподілу №1, який є додатком до Висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки (без дати), складеного ФОП ОСОБА_5 (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №001670, виданий 18 січня 2013 року).

Стягнути з ОСОБА_1 на його користь сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., а у випадку одночасного задоволення первісного та зустрічного позовів - провести зустрічне зарахування сум сплаченого сторонами судового збору. Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з нього 2000,00 грн., заявлених у якості судових витрат на оплату послуг фахівця ФОП ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення частки із спільної часткової власності прийнято до провадження та об`єднано з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки із спільної часткової власності.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року - позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) 1/3 частину із земельної ділянки загальною площею 1,7746 га, кадастровий номер :00:001:0386 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської об`єднаної територіальної громади в с. Книшівка Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області, що на плані відповідно до варіанту №1 розподілу земельної ділянки заштриховано червоним кольором площею 0,5915 га та проходить по точках 1,5, 7,6.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. та пропорційно до задоволених позовних вимог витрати на залучення спеціаліста в сумі 1333 грн. 33 коп.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Виділено ОСОБА_2 в натурі (на місцевості) 2/3 частини із земельної ділянки загальною площею 1,7746 га, кадастровий номер :00:001:0386 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської об`єднаної територіальної громади в с. Книшівка Миргородського (Гадяцького) району Полтавської області, що на плані відповідно до варіанту №1 розподілу земельної ділянки заштриховано синім кольором площею 1,1831 га та проходить по точках 3,4,7,2,6.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням в частині розподілу судових витрат, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення. Провести зустрічне зарахування сум сплаченого сторонами судового збору та судовий збір з кожної із сторін не стягувати. Повністю відмовити ОСОБА_1 у стягненні з нього 2000 грн. заявлених у якості судових витрат на оплату послуг фахівця ФОП ОСОБА_5 . Стягнути з ОСОБА_1 на його користь сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 362 грн.

Зазначав, що як зі змісту описово-мотивувальної частини рішення, так і з подальшого змісту його резолютивної частини, вбачається, що фактично суд задовольнив обидва позови повністю, адже сторонам були виділені ті частки та за тими варіантами, які вони й просили виділити: ОСОБА_6 1/3 частки, ОСОБА_7 2/3 частки.

Таким чином, підстави розподіляти витрати пропорційно до задоволених позовних вимог і стягувати з позивача за зустрічним позовом 2/3 частини від 2000 грн. були відсутні, оскільки обидва позови були задоволені повністю.

Окрім того, вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що з наявної в матеріалах справи копії квитанції до прибуткового касового ордеру №1090 від 25 травня 2021 року вбачається, вона навіть не була підписана особою (ФОП), яка її нібито видала, тобто квитанція оформлена з порушення вимог законодавства (типової форми) щодо її замовлення.

Також звертає увагу, що в квитанції до прибуткового касового ордеру № 1090 від 25 травня 2021 року зазначена земельна ділянка з іншим кадастровим номером та вважає, що оплата за варіант розподілу стосувалась зовсім іншої земельної ділянки.

Рішення суду оскаржується в частині розподілу судових витрат, а тому в іншій частині апеляційним судом не переглядається.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 мати сторін по справі за життя мала на праві власності земельну частку (пай), що розташована в с. Книшівка Гадяцького району.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дученці Гадяцького району.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 є ОСОБА_1 на 1/3 частку у спадщині; ОСОБА_2 на 2/3 частки у спадщині з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовилась ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 .

Спадщина, на яку видано в указаних частках свідоцтва, складається з земельної ділянки площею 1,7746 га, кадастровий номер :00:001:0386, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка розташована на території Книшівської сільської ради Гадяцького району.

Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину земельної ділянки видано ОСОБА_1 , на 2/3 частини земельної ділянки видано ОСОБА_2 .

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником 1/3 частини земельної ділянки площею 1,7746 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою Книшівська сільська рада Гадяцького району.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 є власником 2/3 частини земельної ділянки площею 1,7746 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою Книшівська сільська рада Гадяцького району.

Відповідно висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки, складеного СПД ФОП ОСОБА_5 , земельну ділянку можливо розділити на дві земельні ділянки, виділивши кожному співвласнику в натурі (на місцевості) відповідно 2/3 та 1/3 частини земельної ділянки, враховуючи наявність на 2/3 частині земельної ділянки саджанців багаторічних насаджень.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що сторони по справі є співвласниками земельної ділянки загальною площею 1,7746 га, яка знаходиться на території с. Книшівка, Миргородського району Полтавської області, договір про спільну часткову власність на земельну ділянку між ними не укладався, порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою не визначений, за наявності реальної можливості такого виділення, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Розподіляючи судові витрати суд першої інстанції виходив з пропорційності їх задоволення.

Проте, апеляційний суд не може погодитись із висновку суду щодо розподілу судових з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з однією позовною вимогою про виділення частки із спільної часткової власності.

З мотивувальної частини рішення місцевого суду вбачається, що позов ОСОБА_1 було задоволено повністю, в той час як в резолютивній частині рішення зазначено про задоволення позовних вимог частково.

Виходячи з цього, суд першої інстанції здійснив розподіл судових витрат пропорційно до задоволених вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки зі змісту рішення місцевого суду вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, апеляційний суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 грн. та витрати на залучення спеціаліста в розмірі 2000 грн.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просив виділити йому в натурі (на місцевості) 2/3 частини у праві спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0386, а також відмовити у стягненні з нього 2000 грн., заявлених ОСОБА_1 у якості судових витрат на оплату послуг фахівця ФОП ОСОБА_5 , а також просив стягнути судові витрати у розмірі 908 грн.

Також просив, у випадку одночасного задоволення первісного та зустрічного позову провести зустрічне зарахування сум сплаченого сторонами судового збору.

З мотивувальної частини рішення місцевого суду вбачається, що позов ОСОБА_2 задоволено, а саме виділено 2/3 частини у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908 грн., а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2908 грн. слід здійснити зустрічне зарахування та зобов`язати ОСОБА_2 сплатити різницю ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн.

Враховуючи приписи ст.141 ч.10 ЦПК України, стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати у розмірі 2000 грн. = (2908 грн.-908 грн).

Доводи апеляційної скарги про те, що в квитанції про оплату послуг спеціаліста зазначена інша земельна ділянка не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи міститься варіант розподілу №1 земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0386, який зроблений ФОП ОСОБА_5 та в матеріалах справи наявні всі документа які надають право ФОП ОСОБА_5 на здійснення вказаної документації.

Доводи апеляційної скарги про те, що ФОП ОСОБА_5 не є спеціалістом у даній справі, тому нормами ЦПК України компенсація витрат за надані послуги «фахівці» не передбачається не заслуговують ну увагу, оскількивідповідно до п.2 ч.1ст.133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Щодо судових витрат за подачу апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10. 2014 року у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Оскільки апеляційна скарга подана ОСОБА_2 лише в частині судових витрат, судовий збір за апеляційну скаргу сплаті не підлягає, що не позбавляє права ОСОБА_2 подати до апеляційного суду заяву про повернення судового збору, як помилково сплаченого.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381-384,389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року скасувати в частині розподілу судових витрат.

В порядку ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з врахуванням задоволення первісного і зустрічного позову та покладення судових витрат на позивача та відповідача, звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від обов`язку сплачувати один одному частину судових витрат в розмірі по 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на залучення спеціаліста у розмірі 2000 грн.

В іншій частині рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Хіль Л.М.

Судді: Пилипчук Л.І.

Чумак О.В.