справа №175/5395/21
провадження №2/175/1551/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Васюченка О.Г.

з участю секретаря Кульпіна Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився. Міський голова надав заяву про розгляд справи без участі представника Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Повно та всебічно вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов до наступного.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач ОСОБА_1 з 23.06.1979 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.11).

ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок належало 13/19 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом виданим на підставі рішення виконкому Підгородненської міської ради народних депутатів №199 від 17.08.1998 року (а.с.17,18,19).

Під час перебування у шлюбі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла мати дружини позивача ОСОБА_4 ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.13), після смерті останньої її донька ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після померлої, яка складалась з 6/19 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій на підставі свідоцтва на право особистої власності.

Позивач та його дружина постійно мешкали в вищезазначеному домоволодінні. Відповідно до довідки наданої КП «Бюро технічної інвентаризації» Слобожанської селищної ради» від 28.09.2021 року власниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 були ОСОБА_3 (13/19 часток) та ОСОБА_4 (6/19 часток) (а.с.16).

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого на замовлення позивача ОСОБА_1 від 17.09.2021 року розташованих за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею приміщень складає усього 77 кв.м. з яких житлова площа 57,3 кв.м., допоміжна 14,8 кв.м. та літніх неопалювальних приміщень 5,7 кв.м. (а.с.24-30).

Після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було видано два свідоцтва на спадщину за законом на земельні ділянки розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на якому розташоване домоволодіння щодо якого виник спір (а.с. 20-23).

Також, 15.12.2021 року приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 13/19 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованими на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_3 фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після померлої ОСОБА_4 , оскільки документи, які підтверджують право власності на житловий будинок оформлені з порушеннями, а саме немає підпису секретаря виконкому та печатки Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 14).

У зв`язку з чим, позивач звернувся до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, щодо даного питання, проте отримав в усному порядку відмову про внесення виправлень, через що позивач вимушено звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положення статті 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 встановлено:

3.21. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

3.25. Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відповідно до положень ч. 3 цієї статті відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи факт відсутності підпису секретаря виконкому та печатки Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на документах які підтверджують право власності померлої ОСОБА_4 спадкоємець ОСОБА_3 , фактично прийняла, але не оформила своє спадкове право на належну їй спадщину, у зв`язку з чим позивач не має можливості зареєструвати право власності на домоволодіння за померлою ОСОБА_3 та отримати спадщину в спрощеному порядку.

Цивільним Кодексом України, а саме ч. 1 ст. 1297 встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частинами 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 належало 6/19 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та 16/19 часток за ОСОБА_3 .

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за №20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і позивач є спадкоємцем за законом. Неналежне оформлення правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння позбавляє ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права на отримання спадщини та є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв.м. житловою площею 57,3 кв.м.

Судові витрати за проханням позивача (судовий збір) слід віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 328, 1216, 1218, 1268, 1296, 1297 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, ст. 4, 5, 12, 13, 76-80, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий 12.11.1998 року Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування за законом на 13/19 часток домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий 12.11.1998 року Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування за законом на 6/19 часток домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , як за єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя: О.Г. Васюченко