Справа № 444/3777/21
Провадження № 2/444/306/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПОВНЕ)

28 лютого 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Згідно з довідкою № 1806 від 14.12.2021 року виданою виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Замківського старостинського округу № 2 підтверджує те, що ОСОБА_2 до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - державний акт серія ЯН № 443734.

Позивач зазначає, що за життя її тітка ОСОБА_2 склала заповіт, яким вищевказану земельну ділянку заповіла їй. Позивач посилається на те, що вона не проживала та не була зареєстрована з ОСОБА_2 до дня її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в АДРЕСА_1 .

Позивач також зазначає, що у встановлений шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 вона не звернулась у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала окремо від спадкодавця і не знала про наявність заповіту. Про наявність заповіту їй стало відомо лише в листопаді 2021 року, коли вона прийшла в Замківський старостинський округ № 2 Добросинсько-Магерівської сільської ради для отримання квитанції про сплату податку за землю. Після цього вона звернулась в Рава-Руську ДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак їй було повідомлено, оскільки вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку, що підтверджується листом № 500/01-16 від 26.11.2021 року.

Згідно з інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 67777935 від 14.12.2021 року відомості про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 відсутні, отже спадкова справа не заводилась.

Позивач вважає, що її необізнаність про існування заповіту є поважною причиною того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Просить задовольнити позов та визначити їй додатковий трьохмісячний строк достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 28.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.02.2022 року.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи відповідач був належно повідомлений. Відповідачем - Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області надіслано до суду лист, в якому відповідач просить розгляд справи проводити без їх представника, у розгляді даної справи повністю покладається на рішення суду.

Третя особа - Рава-Руська державна нотаріальна контора була належним чином повідомлена про час, дату та місце проведення судового розгляду, однак представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

А тому суд, оглянувши письмові заяви сторін, вирішив розгляд справи проводити за відсутності сторін у справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 ,що стверджується свідоцтвом про смерть виданим Виконавчим комітетом Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області серії НОМЕР_1 (арк. спр. 6).

Із копії заповіту встановлено, що 10.07.2020 року ОСОБА_2 склала в смт. Магерів Жовківського району Львівської області заповіт, який посвідчено керуючою справами виконкому Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 88. Із змісту заповіту встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: належну їй земельну ділянку площею 1,1501 га, кадастровий номер :03:000:0170, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області, (Державний акт на право власності на землю серії ЯН №443784 виданий 21 грудня 2012 року Управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області, акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №18292) заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. спр. 12).

Згідно з довідкою № 1806 від 14.12.2021 року виданою виконкомом Добросинсько-Магерівською сільської ради Замківського старостинського округу № 2, ОСОБА_3 до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 (арк. спр. 17).

Згідно з довідкою № 1660 від 15.11.2021 року виданою виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Замківського старостинського округу № 2, позивач не проживала та не була зареєстрована з ОСОБА_3 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 (арк. спр. 18).

Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 67777935 від 14.12.2021 року відомості про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 відсутні (арк. спр.14).

Відповідно до листа Рава Руської державної нотаріальної контори № 500/01-16 від 26.11.2021 року, позивачці було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Також в листі зазначено, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Рава-Руській державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилася (арк. спр. 13).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

На підставі ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до обставин викладених у позовній заяві, причиною пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 є те, що вона про даний заповіт дізналась лише в листопаді 2021 року, коли вона прийшла в Замківський старостинський округ № 2 Добросинсько-Магерівської сільської ради для отримання квитанції про сплату податку за землю, оскільки не була зареєстрована та не проживала разом із своєю тіткою ОСОБА_3 .

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що спору про спадкування не існує, а сама спадщина відповідно до вимог ст. 1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч.1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд враховує те, що позивач ОСОБА_1 підставно звернулась до суду із цим позовом, оскільки у інший спосіб захистити своє право можливості немає.

Ураховуючи зазначене вище, суд вважає, що причини пропуску строку позивачем для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини є поважними, оскільки вона не знала про існування заповіту, значно пізніше дізналася про заповіт і проте, що є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна померлої ОСОБА_3 , а тому позивачу належить продовжити такий строк.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 247, 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий трьохмісячний строк достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня вступу рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.02.2022 року.

Суддя: Олещук М. М.