РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Мукачево Справа 303/5596/21

2/303/2481/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від імені яких діє ОСОБА_3

до відповідачів: (1) Служби у справах дітей Неліпинської сільської ради;

(2) Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області;

(3) Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області

про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від імені яких діє ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідачів про:

-визнання незаконним та скасування розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації від 22 травня 2019 року №119 з дня його прийняття;

-зобов`язання відповідача (3) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 державну соціальну допомогу на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» за період з травня 2019 року по червень 2020 року в розмірі 55904,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що 03.05.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - Дитина) надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі розпорядження голови Свалявської РДА від 08.05.2018 №116 ОСОБА_1 призначено опікуном над Дитиною. Також з 01.05.2018 ОСОБА_1 як опікуну була призначена допомога на дітей, над якими встановлено опіку. 27.05.2019 на підставі розпорядження голови Свалявської РДА №119 (надалі - Розпорядження) припинено опіку ОСОБА_1 над Дитиною у зв`язку з поверненням дитини батьку на підставі рішення Свалявського районного суду від 19 квітня 2019 року. Разом з тим, на підставі постанови Закарпатського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року рішення Свалявського районного суду від 19 квітня 2019 скасовано, а на підставі розпорядження голови Свалявської РДА від 23.06.2020 №172 опікуном над Дитиною призначено ОСОБА_2 . Враховуюче викладене, а також той факт, що Дитина весь час проживала в сім`ї позивачів вважають Розпорядження незаконним та таким, що порушує права Дитини на соціальний захист з боку держави, внаслідок чого просять Розпорядження скасувати. Також у предмет позову входить вимога про зобов`язання відповідача (3) провести нарахування та виплату допомоги, яку Дитина не отримала внаслідок винесення незаконного Розпорядження.

Нормативно-правовою підставою для задоволення позовних вимог зазначені положення ст.ст. 55-56, 58, 61, 72, 79 Цивільного кодексу України, норми Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Правил опіки та піклування та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми.

Відповідачі відзив на позовну заяву не подали.

Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Згідно з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі батьки записано: батько « ОСОБА_5 »; мати « ОСОБА_6 ».

Разом з тим, відомості про батька Дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

На підставі рішення Свалявського районного суду від 16 березня 2018 року №306/2512/17 матір Дитини позбавлено батьківських прав.

Відповідно до розпоряджень голови Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області:

- від 03.05.2018 №108 Дитині надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування;

- від 08.05.2018 №116 ОСОБА_1 призначено опікуном над Дитиною.

В свою чергу, на підставі розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 22.05.2019 №119 припинено опіку ОСОБА_1 над Дитиною у зв`язку з поверненням дитини батьку на підставі рішення Свалявського районного суду від 19 квітня 2019 року по справі №306/163/19 про визнання батьківства та визнано таким, що втратило чинність розпорядження від 08.05.2018 №116.

Згідно з постановою Закарпатського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2019 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_7 про визнання батьківства відмовлено.

Відповідно до розпорядження Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 23.06.2020 №172 призначено ОСОБА_2 опікуном над Дитиною.

У межах судового розгляду даної справи позивачі просять визнати незаконним та скасувати Розпоряджання, а також зобов`язати відповідача (3) виплатити ОСОБА_2 державну соціальну допомогу на утримання Дитини з травня 2019 року по червень 2020 року.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи, у контексті з доводами та запереченнями учасників судового процесу, суд виходить з того, що згідно зі статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд оцінює правовідносини, факти та обставини, які вже відбулися в минулому та надає їм правову оцінку в процесі судового розгляду конкретної справи, який обмежується предметом і підставами позову.

У відповідності до частини третьої ст. 12 та частини першої ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовий зміст наведених законодавчих норм окреслює предмет доказування у цивільному процесі. Обсяг предмету доказування обмежується не лише обставинами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а й іншими обставинами, які мають значення для вирішення цивільного спору.

Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що Дитині з 03.05.2018 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, і на даний час опікуном останньої призначено ОСОБА_2 .

Разом з тим, в період з 22.05.2019 на підставі Розпорядження опіку над Дитиною припинено.

При цьому, дані щодо влаштування/перебування ОСОБА_8 за період з 22.05.2019 по 16.06.2020 в суду відсутні та сторонами не надані.

По відношенню до цього суд зазначає наступне.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

При цьому, орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу (частина перша статі 61 Цивільного кодексу України) та призначає опікуна або піклувальника, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу (частина перша статті 63 Цивільного кодексу України).

Подібні за змістом норми містяться і в статті 243 Сімейного кодексу України.

При цьому, правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа визначені Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (надалі - Закон).

Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей (частина перша статті 12 Закону).

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначений Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. №866 (надалі - Порядок).

Так, відповідно до п. 22 Порядку рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті (в разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей.

Випадки надання щодо статусу дитини, позбавленої батьківського піклування визначенні пунктом 24 Порядку.

Фактичний зміст наявних в матеріалах справи даних свідчить про те, що Дитині 03.05.2018 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та над Дитиною встановлено опіку.

Відповідно до підпункту 11 пункту 27 Порядку дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі встановлення факту батьківства, що підтверджується рішенням суду та свідоцтвом про народження дитини.

На підставі рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2019 року по справі №306/163/19 ОСОБА_7 визнано батьком ОСОБА_8 , на підставі Розпорядження припинено опіку над Дитиною.

В свою чергу, рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2019 року по справі №306/163/19, яке слугувало підставою для винесення Розпорядження, скасовано постановою Закарпатського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, і в позові ОСОБА_7 про визнання батьківства відмовлено.

Разом з тим, Свалявською районною державною адміністрацією не вирішено питання про поновлення опіки та/або скасування Розпорядження у зв`язку з тим, що відпала підстава для втрати Дитиною статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (рішення суду про визнання батьківства скасовано).

Також, при вирішенні переданого на розгляд суду позову, слід врахувати вимог статті 3 Конвенції про права дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.91 №789-XII в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі наведеного, з урахуванням якнайкращих інтересів ОСОБА_8 , а також того факту, що підстава, яка слугувала для винесення Розпорядження відпала, таке (Розпорядження) підлягає скасуванню.

Також, задоволенню підлягає вимога щодо зобов`язання відповідача (3) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 державну соціальну допомогу на утримання ОСОБА_8 за період з травня 2019 року по червень 2020 року, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (травень 2019 червень 2020 року) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку.

Враховуючи той факт, що Розпорядження підлягає скасуванню, тому, з урахуванням розміру прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача (3) нарахувати опікуну дитини вищевказану допомогу в розмірі 55904,00 гривень.

Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розподіл судових витрат суд вирішує у порядку, регламентованому статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 124, 1291 Конституції України, статтями 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від імені яких діє ОСОБА_3 задоволити.

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації від 22 травня 2019 року №119 «Про припинення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування» з дня його прийняття.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 державну соціальну допомогу на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» за період з травня 2019 року по червень 2020 року в розмірі 55904,00 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот чотири гривні 00 копійок) гривні.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

6. Позивачі:

- ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 );

- ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ).

Представник позивачів: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 )

Відповідачі: (1) Служби у справах дітей Неліпинської сільської ради (с.Неліпино Мукачівського району, вул. Головна, 157, );

(2) Мукачівська районна державна адміністрація Закарпатської області (м.Мукачево, вул. Штефана Августина, 21, );

(3) Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області (м.Мукачево, вул.Миру, 18, ).

Суддя В.В. Кость