Провадження № 22-ц/824/2702/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

21 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пасічник Світлана Григорівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та зміна черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує зокрема на те, що місцевим судом не взято до уваги, що на виконання ухвали про усунення недоліків, нею долучено три копії позовної заяви з уточненням про наявність оригіналів поданих письмових доказів.

Вказує також, що належним чином засвідчену копію рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2013 року у зв`язку зі змінами до Інструкціїз діловодства в місцевих та апеляційних судах України, можна виготовити з ЄДРСР.

Колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто встановлених судом недоліків позовної заяви.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ПН КМНО Пасічник С.Г. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та зміна черговості одержання права на спадкування.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року позовну заяву було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 175 ЦПК України, зокрема, що позивач мала вказати про наявність оригіналів поданих письмових доказів та надати їх належним чином засвідчені копії (у відповідності до ст. 95 ЦПК України) для учасників справи, а також надати належним чином засвідчені копії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2013 для суду та інших учасників справи.

Для усунення вказаних недоліків заявнику було надано строк терміном п`ять днів з дня отримання ним копії ухвали.

Постановляючи ухвалу від 24 листопада 2021 року про повернення заяви на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було усунуто недоліки поданої заяви в повному обсязі, у відповідності до вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року.

Однак, з матеріалів справи вбачається, у листопаді 2021 року позивачем було подано три копії позовної заяви з уточненнями, де вона зазначала про наявність у неї оригіналів поданих письмових доказів та, що належним чином засвідчену копію рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2013 року у зв`язку зі змінами до Інструкції, можна виготовити з ЄДРСР.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб із дотриманням вимог ст. 95 ЦПК України.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно вимог Інструкції з діловодствав місцевих та апеляційних судах України, у разі засвідчення з оригіналу електронного документа, який міститься в ЄДРСР, проставляється відмітка "Виготовлено з ЄДРСР".

Незгода суду з наведеним у заяві обґрунтуванням позивача щодо неможливість надати суду докази, вказані в ухвалі, не може бути підставою для визнання такої заяви неподаною та її повернення. Крім цього, місцевий суд не вказав, які саме недоліки позовної заяви не усунуто позивачем та не врахував, що статтею 185 ЦПК України передбачені виключні підстави для залишення позовної заяви без руху, до яких належить недодержання вимог, викладених у статті 175 і 177 ЦПК України, а тому ухвала суду про визнання заяви неподаною та її повернення не відповідає положенням ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів не може погодитися з висновками місцевого суду про наявність підстав для повернення позовної заяви, а відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: