Провадження №2/932/2825/21
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

07 лютого 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про захист прав споживача шляхом визнання дій неправомірними (протиправними) зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ПАТ «УкрСиббанк» у якому просить визнати неправомірними дії ПАТ «УкрСиббанк», щодо нарахування відсотків у розмірі вказаному в договорі про надання споживчого кредиту №0 від 27.03.2008 та додатковій угоді №3 від 26.03.2016 до договору з 23.05.2016.

Розгляд справи у відкритому судовому засіданні було призначено на 07.02.2022, проте сторони не з`явилися.

Ознайомившись із позовом, додатками та загальнодоступною інформацією суд відзначає наступне.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2021 у справі №200/13862/16-ц у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Вказане рішення не оскаржено, а отже набрало законної сили. Обидві справи стосуються одних і тих самих відносин, зокрема відносин кредиту за договором №0 від 27.03.2008. Позовні вимоги в даній справі доводяться, зокрема й позовом (розміром позовних вимог) у справі №200/13862/16-ц.

У справі №200/13862/16-ц судом встановлено, що фактично Банк вимагає достроково погасити всю заборгованість по кредитному договору чим фактично змінив строк дії договору встановивши новий, а саме, на 32 день з дня отримання вимоги (23.05.2016); станом на 23.05.2016 сума заборгованість становила 296 705,00 грн.; боржниками сплачено заборгованість за кредитним договором в сумі 302 015,00 грн.

Суд покликався на висновки Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04.07.2018 у справі 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), за яким право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

За висновками суду, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника - зобов`язання за кредитним договором припиняється. У зв`язку з тим, що відповідачами після 23.05.2016 сплачено кошти у 302 015,00 грн. на погашення кредиту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, не підлягають задоволенню.

При цьому провадження у справі №200/13862/16-ц відкрито 30.09.2016, тоді як позов у даній справі подано 04.09.2018.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість дотримання принципу процесуальної економії (пункт 58 постанови від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, провадження № 12-143гс19; пункт 63 постанови від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, провадження № 12-204гс19, пункт 82 постанови від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20), відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим.

Також за мотивами Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20: пункт 59. Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним; пункт 60. Якщо кредитор, який діяв в умовах правової невизначеності, у минулому порушив права особи, яку він вважає боржником, то для останнього ефективним способом захисту буде той, який спрямований на захист порушеного права, а не на превентивний захист інтересу. Тобто звернення з позовом для усунення правової невизначеності, яка існувала у минулому, в означеній ситуації не є ефективним способом захисту; пункт 61. Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання; пункт 62. Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений; пункт 65. У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.

Відтак, по-перше доводячи невірність дій баку щодо обрахування заборгованості (що є предметом позову у даній справі) ОСОБА_1 мала захищати свої права саме у справі про стягнення з боржника коштів.

По-друге, усі обставини даної справи вже досліджувалися у справі №200/13862/16-ц, зокрема й обставина зміни строку виконання зобов`язань на 23.05.2016. Суд надав оцінку таким обставинам, усунувши тим самим правову невизначеність для сторін.

Зокрема суд встановив припинення обов`язків боржників за кредитним договором.

За таких обставин, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, дана справа є штучно подвоєна, а позов у цій справі не може бути задавленим за будь-яких обставин.

Відтак наявні підстави для закриття провадження у цій справі з підстав, що така справа не підлягає розгляду в суді.

Зокрема, як роз`яснив у п.56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №9901/152/20 суд першої інстанції також обґрунтовано зауважив, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Дані висновки слід застосувати до цивільного судочинства через однаковість процесуального регулювання у цій частині.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про захист прав споживача шляхом визнання дій неправомірними (протиправними) зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Бабушкінський районний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги заявником протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії.

Суддя В.І. Цитульський