ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2139/22 Справа № 208/5438/19 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Піменової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, придбаного в період шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, придбаного в період шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, придбаного в період шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона з 22 листопада 2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

31 січня 2019 року шлюб розірвано. За час шлюбу в травні 2018 року був придбаний автомобіль Хонда-Акорд, державний номер НОМЕР_1 , за 8 600 доларів США та додатково за спільні кошти на нього було встановлено газобалонне обладнання, вартістю 500 доларів США. Вартість своєї частки автомобіля оцінює в розмірі 116 936 грн., тобто 50 % від вартості автомобіля при його купівлі та 50 % витрачених грошових коштів на встановлення газобалонного обладнання на автомобіль.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_2 просила суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль Хонда-Акорд 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ;

визначити частини автомобіля Хонда-Акорд 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2 рівними по 1/2 частини за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 116 936 грн. як компенсацію за належну їй частку автомобіля Хонда-Акорд державний номер НОМЕР_1 ; вирішити питання стосовно судового збору (а.с. 2-5).

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, придбаного в період шлюбу.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 22 листопада 2014 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 31 січня 2019 року шлюб було розірвано. У період шлюбу було проведено значні будівельні роботи по добудові житлового будинку в розмірі більше 50 000 грн. Також було придбано та встановлено у зазначеному будинку побутове обладнання на суму 25 200 грн.: автогорілка вартістю 11 200 грн., котел для твердого палива 6 500 грн., електричний котел 4 000 грн., бойлер підігріву води 3 500 грн. та побутову техніку на загальну суму 27 000 грн., а саме комп`ютер 6000 грн., телевізор 3д 14 000 грн.; холодильник 7000 грн., усього придбано за спільні кошти мана на загальну суму 52 200 грн., яке після розірвання шлюбу залишилось в користуванні у відповідачки. Вказане майно належить на праві спільної сумісної власності, тому має намір поділити його шляхом визначення за ним 1/2 частки загальної вартості майна.

В період шлюбу, від матері ОСОБА_3 , йому особисто було подароване майно: ліжко «Миленіум 2» вартістю 2 320 грн., шафу «Міленіум 2» вартістю 4130 грн., кухонний комплект «Паума» колір «клен» в наборі вартістю 23 950 грн., плоскопанельний телевізор Samsung вартістю 10 590 грн., м`який куток в кімнату «Meny» 18 240 грн., на загальну суму 59 230 грн.

Також, 26 травня 2018 року за договором купівлі-продажу транспортного засобу сторонами придбано автомобіль Хонда-Акорд, 2006 року випуску, який був придбаний в інтересах сім`ї за рахунок коштів, отриманих особисто позивачем ОСОБА_1 за борговими розписками від 20 квітня 2018 року на загальну суму 224 966 грн., що в еквіваленті 8 600 доларів США.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням уточнень, ОСОБА_1 просив суд визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно:

автогорілку AVTOZAPUSK вартістю 11 200 грн., котел для твердого палива «Житомир 25В» 6 500 грн.,

електричний котел «Tenko» Уконом 3D вартістю 4 000 грн.,

електричний бойлер підігріву води «Gorenie» 3 500 грн.,

системний блок ПК вартістю 6000 грн.,

телевізор 3д «Samsung» 14 000 грн.,

холодильник «Elenderg» 7000 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на майно: автогорілку AVTOZAPUSK вартістю 11 200 грн.,

котел для твердого палива «Житомир 25В» 6 500 грн.,

електричний котел «Tenko» Уконом 3D вартістю 4 000 грн.,

електричний бойлер підігріву води «Gorenie» 3 500 грн..

У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на майно: системний блок ПК вартістю 6000 грн., телевізор 3д «Samsung» 14 000 грн., холодильник «Elenderg» 7000 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на майно, набуте за час шлюбу на підставі договору дарування: ліжко «Міленіум 2» вартістю 2 320 грн., шафу «Міленіум 2» вартістю 4130 грн., кухонний комплект «Паума» колір «клен» в наборі вартістю 23 950 грн., плоскопанельний телевізор Samsung вартістю 10 590 грн., м`який куток в кімнату «Meny» 18 240 грн.

Визнати борг в сумі 224 966 грн., що становить 9 484 доларів США, що був на час припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу, який виник за трьома борговими розписками від 20 квітня 2018 року, спільним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнувши зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 112 483 грн., що становить 4 742 доларів США як 1/2 частини спільного боргу подружжя.

Вирішити питання стосовно судового збору (а.с. 43-48).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, придбаного в період шлюбу - задоволено частково.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, придбаного в період шлюбу - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за належну їй частку у майні, яке придбане в період шлюбу - автомобіля HONDA ACCORD, 2006 рік випуску, державний номер НОМЕР_2 , та відчужене ОСОБА_1 , в сумі 95 436 грн. 50 коп.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 954 грн. 36 коп. сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (а.с. 193-196).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив скасувати рішення суду в частині відмови ОСОБА_1 за зустрічною позовною заявою про визнання боргу за борговими розписками спільним майном подружжя та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржувалося, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом встановлено, що з 22 листопада 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9, 52).

Шлюб було розірвано за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року (а.с.11-12, 53-54).

Під час проживання у шлюбі, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу 8046/2018/959452 від 26.05.2018 року, придбав автомобіль Хонда-Акорд, 2006 року випуску. Вартість вказаного автомобіля становить 49000 грн. (а.с.13, 60).

Відповідно до висновку експертного дослідження з оцінки КТЗ для визначення ринкової вартості від 09 грудня 2019 року складеного ФОП ОСОБА_4 ринкова вартість автомобіля HONDA ACCORD, номер НОМЕР_2 становить 190 873 грн.

Відповідно до розписки від 20.04.2018 року, виконаної в простій письмовій формі, ОСОБА_1 взяв у борг у ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 50 000грн., та 600 Євро для купівлі автомобіля (а.с. 57).

Згідно розписки від 20.04.2018 року, також виконаної в простій письмовій формі, ОСОБА_1 взяв у борг грошові кошти в сумі 4000 доларів США у ОСОБА_6 для купівлі автомобіля (а.с. 58).

Відповідно до розписки від 20.04.2018 року ОСОБА_1 взяв у борг гроші у своєї матері, ОСОБА_3 , для купівлі автомобіля, в сумі 2000 доларів США (а.с. 59).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що розписки написані ОСОБА_1 , і грошові кошти, отримані ним у період шлюбу з ОСОБА_2 , не дають підстав для висновку, що договір позики укладено в інтересах сім`ї, а одержані в борг грошові кошти витрачені в інтересах сім`ї, оскільки доказів про те, що вона знала про існування такого договору та про придбання автомобіля за одержані в борг за розписками грошові кошти, не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині четвертій статті 65 СК України встановлено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Аналогічна правова позиція викладена Верховний Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-539цс16.

Відповідно до статті 60 ЦПК України (у чинній на момент розгляду справи судами редакції) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною третьої статті 61 ЦПК України (у чинній на час розгляду судами справи редакції) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції встановив, що належних і допустимих доказів про укладення договору позики в інтересах сім`ї та використання отриманих у борг грошових коштів за цим договором для задоволення потреб сім`ї, а саме для придбання вказаного автомобіля, а також, знала про придбання автомобіля за ці грошові кошти, матеріали справи не містять.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 .

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності, необґрунтованості, ухвалення з порушенням норм матеріального та процесуального права рішення судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 липня 2021 року, в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: