Справа № 297/2934/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.,

при секретарі: Гарані О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Берегівської міської ради та Великобийганської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд з позовом до Великобийганської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона є єдиним спадкоємцем за законом на 1/2 частину житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 1,730 га (державний акт на право приватної власності на землю: серія ЗК ІІІ № 022885 виданий на підставі рішення Дийдівської сільської Ради від 22 серпня 2001 року) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 . Зазначила, що ОСОБА_3 згідно заповіту посвідченого Берегівською державною нотаріальною конторою реєстраційний № 2-193 від 08.11.2012 року заповів своє майно зовсім чужій людині ОСОБА_2 , однак остання у терміни встановлені ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадщину не прийняла, не зареєстрована та не проживає на території Берегівського району, Закарпатської області, а тому вона є єдиним спадкоємцем на майно після смерті батька.

Рішення суду необхідно позивачу для реєстрації права власності на 1/2 частку з метою реалізації свого права на отримання у власність майна після смерті батька, оскільки у позасудовому порядку дану проблему врегулювати не вдалось.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів Берегівської міської ради та Великобийганської сільської ради в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви в яких просять розглянути справу без їх участі за наявними в матеріалах справи документами.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того, судом встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 , у терміни встановлені ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадщину не прийняла.

Статтями 1258, 1261Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, дана норма передбачена ст.. 1272 ЦК України.

Верховний Суд в постанові від 02 листопада 2020 року, справа № 127/12911/18 зазначив, що згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Така позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 серпня 2021 року, у справі №720/1079/1, де визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу, тобто, відбувається спадкування за законом.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 82, 174, 206, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 .

- земельну ділянку площею 1,730 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю: серія ЗК ІІІ № 022885 виданий на підставі рішення Дийдівської сільської Ради від 22 серпня 2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Суддя Іван ІЛЬТЬО