Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/845/21
Провадження №: 2/332/39/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2022 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі Савочка А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати квартиру АДРЕСА_2 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя та провести поділ спільного сумісного майна визнавши за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та залишивши у власності ОСОБА_2 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, адже придбано в період перебування сторін у шлюбі.
В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Представник позивача адвокат Новіков І.О. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , на позовних вимогах наполягає повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 вересня 2002 року, між позивачем та відповідачем по даній справі - ОСОБА_2 відділом реєстрації актів громадського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя був зареєстрований шлюб, актовий запис № 239(а.с. 8)
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року, шлюб між сторонами розірваний, справа № 332/252/20(а.с. 16).

Під час перебування у шлюбі сторони придбали квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І. від 25.05.2006 року , зареєстрованого в реєстрі за № 2432та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 12, 14).

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №28653545 від 24.11.2021 року та №299287974 від 13.02.2022 року , встановлено, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_2 на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 25.05.2006 року посвідченого Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І. , реєстраційний номер 2432 (а.с. 55-57, 60-61).

У зв`язку з тим, що під час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжям було придбано квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та на даний час сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеної квартири, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

У відповідності зі ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя..

Згідно зі ст.70 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі ст.163 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

У відповідності до абзацу 1 п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. №11 сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

п.30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року передбачена рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України.

При цьому, суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Таким чином, враховуючи, що набута сторонами в період шлюбу квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя сторонами не надано, а тому суд дійшов висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачкою і відповідачем право власності за кожним на 1/2 частину вказаного майна та змінивши таким чином режим спільної сумісної власності подружжя на цей об`єкт на режим спільної часткової власності.

Таким чином, судом встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, що підлягає розподілу наступне майно:квартира розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Залишити у власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 998,66 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення , у звязку з перебуванням судді з 16.02.2022 по 24.02.2022 року на лікарняному , виготовлено 25.02.2022 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік