Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради (Топчинський старостинський округ) про визнання права власності на земельну ділянку, по праву спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Магдалинівської селищної ради (Топчинський старостинський округ) про визнання права власності на земельну ділянку, по праву спадкування за заповітом.

Позивач позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 . Після її смерті залишилась спадщина. За життя вона залишила заповіт, яким усе майно заповідала позивачу. У встановлений шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, тому вимушена звернутись до суду.

У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.05.2019 року, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (а.с. 3).

Відповідно до копії Державного акту серії ІІІ-ДП № 052858 на праві приватної власності на землю ОСОБА_2 на підставі рішення Топчинської сільської Ради народних депутатів № 14/23 від 06.03.2000 р. передано у приватну власність земельна ділянка площею 7,810 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 313 від 16.03.2000р. (а.с. 5).

Відповідно до копії заповіту від 04.11.2013 року зареєстрованого в реєстрі за № 2301 ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 все своє майно (а.с. 4).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не підтверджується належність ОСОБА_2 спадкового майна, а саме земельної ділянки площею 7,8100 га (а.с. 8).

За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відсутність документів, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_2 на земельну ділянку, не може бути захищене в інший спосіб.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але немає можливості належно оформити спадкове майно, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради (Топчинський старостинський округ) про визнання права власності на земельну ділянку, по праву спадкування за заповітом - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності по праву спадкування за заповітом на:

-земельну ділянку площею 7,8100 га (кадастровий номер :01:002:0180), розташованої на території Топчинської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала тітці ОСОБА_2 згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 052858 від 16.03.2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Т.А. Ковальчук