ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/72/22 Справа № 216/7704/19 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання-Кислиця І.В.

сторони:

позивач- ОСОБА_1

відповідач-Приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранна Анастасія Анатоліївна

третя особа без самостійних вимог- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року, ухваленого суддею Чайкіною О.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 10 вересня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу року відповідно до ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.12.2019 року, надійшли за підсудністю матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранної А.А. , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконними дій приватного нотаріуса.

В позовній заяві від 17.12.2019 року, яка надалі була уточнена позивачем ОСОБА_1 02.03.2020 року, позивач просив визнати протиправними дії приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранної А.А. у видачі свідоцтва на спадщину за законом від 12.03.2019 року номер в реєстрі № 293 на бланк ННТ 097695 на користь ОСОБА_2 при наявності судового спору, позбавивши його своїми незаконними діями можливості оскаржити заповіт в судовому порядку як спадкоємця першої черги, та скасувати рішення реєстраційних дій приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранної А.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриття розділу) індексний номер 45909058 від 12.03.2019 року о 14.09.23 годині, виданого на користь ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача по справі - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 .

03.10.2018 року, позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Забуранної А.А.

Приватний нотаріус Забуранна А.А. повідомила йому, що за життя бабуся склала заповіт на сторонню особу, яким вона заповіла своє майно (квартиру АДРЕСА_1 ), якою є третя особа - ОСОБА_2 , так як та була соціальним працівником та по роду своєї діяльності провідувала бабусю.

Відповідач по справі достеменно знала про судовий спір відносно заповіту спадкова справа №58/2018 після смерті ОСОБА_3 .

Свідком даної події була мати позивача по справі - ОСОБА_5 з якою він разом приходив до нотаріуса та яка заявила, що за фактом незаконного поховання бабусі та її фактичного вбивства вона буде звертатися до прокуратури та суду.

Окрім того, позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, на яку отримав відповідь від 22.12.2018 року, що його залучено як спадкоємця після смерті ОСОБА_3 .

Позивач повідомив відповідача особисто по телефону про звернення до суду, а також на робочу електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 22.02.2019 року із своєї службової пошти направив уточнену позовну заяву від 13.02.2019 року та клопотання про витребування доказів у справі яка перебуває у судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Сільченко В.С. про визнання заповіту недійсним.

06.03.2019 року в 16.00 год. позивач зайшов до відповідача та відповідач йому призначила зустріч на 14.03.2019 року, однак 12.03.2019 року видала свідоцтво про право на спадщину на користь ОСОБА_2 , достовірно, знаючи про наявність судового спору і прямим обов`язком відповідача була перевірка даної інформації через сайт «Судова Влада».

Рішенням Джержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранної Анастасії Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання незаконними дій приватного нотаріуса залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранної Анастасії Анатоліївни документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п"ять тисяч)грн.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ухваленого при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі задовольнити, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

При цьому, скаржник зазначає, що суд першої інстанції в резолютивній частині рішення не вирішив питання щодо скасування державної реєстрації, що є безумовною підставою для скасування судового рішення через неповноту судового розгляду, оскільки судом було вирішено лише одне питання про визнання незаконними дій приватного нотаріуса, а інша позовна вимога взагалі була проігнорована судом.

Позивач зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на порушення нотаріальних дій з самого початку відкриття спадкової справи 21.03.2017, коли складався заповіт на дому без свідків і без розпорядження і аж до видачі спадкової справи 12.03.2019 протиправні дії нотаріуса виражалися в наступному: нотаріус Забуранна А.А. вчинила нотаріальні дії на недійсні копії; без паспорту і оригіналів документів на квартиру був складений заповіт 21.03.2017 о 15:45 на дому без свідків; нотаріальні дії були проведені на фальшиві, а на недійсні копії, чим порушила ст.ст.49, 50 Закону України «Про нотаріат», склала заповіт, прийняла заяву на спадщину за заповітом і видала спадщину в повному обсязі на недійсні копії, коли заповіт був складений без розпорядження, незважаючи на те, що було подано до нотаріуса дві заяви по заповіту, і по закону, призначила різні дати нащадкам та не дала можливості оскаржити заповіт в суду (на заяву по закону ОСОБА_1 призначила 14.03.2019, а по заповіту видала 12.03.2019 в повному обсязі спадщину) та інше.

Окрім того, Позивач вказує на те, що суд витребувував з КР ДОР БТІ належним чином завірену копію архівної справи на спірну квартиру, але до суду копія архівної справи так і не була надана, тобто ненадходження даного доказу судом не було розцінено як недійсність документів на приватизацію квартири, а навпаки в позові було відмовлено, що свідчить про неповнту судового розгляду справи, не дослідження всіх обставин і доказів по справі, що є підставою для скасування судового рішення.

Також, Позивач зазначає, що він подавав суду клопотання про зупинення судового розгляду до витребування рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради щодо первинної приватизації спірної квартири в рамках кримінального провадження, в якому об`єднані чотири кримінальні провадження. Вказує, що витребування цих доказів дало б можливість встановити протиправність чи правомірність нотаріальних дій при складанні заповіту, при прийнятті заяви на спадщину у ОСОБА_2 та видачі їй спадку в повному розмірі. Наголошує на тому, що достеменно відомо, що спірна квартира була приватизована на три особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та вказує, що його рідний тато ОСОБА_4 і дідусь ОСОБА_6 були інвалідами і суд не витребувавши рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради позбавив його законної долі у спадку, на який він подав заяву 13.11.2018. Вказує, що суд першої інстанції, відмовивши в зупиненні провадження по справі до витребування доказів допустив неповноту судового розгляду справи, оскільки не дослідив усі потрібні докази по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , представник відповідача Забуранної А.А. - адвокат Уманець Б.Б. просить відмовити позивачу в задоволенні його апеляційної скарги та залишити без змін рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року, оскільки рішення є законним і належним чином обґрунтованим.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала повторну неявку позивача ОСОБА_1 в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника відповідача Забуранної А.А. - адвокат Уманець Б.Б., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, з підстав викладених у відзиві, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву на неї. за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до копії спадкової справи №58/2018 (а.с.57-145, том 1), оригінал якої досліджувався судом у судовому засіданні за участі позивача 25.11.2020 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , 1935 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої. (а.с13, том 1).

За життя, 21.03.2017 року, ОСОБА_3 вчинила заповіт на користь ОСОБА_2 , відповідно до якого заповіла останній належну їй на праві особистої приватної власності житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Забуранною А.А. 21.03.2017 року за №386 (а.с.17, том1).

ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 (а.с.21, том 1).

ОСОБА_1 подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом, яка надійшла до приватного нотаріуса Забуранної А.А. 13.11.2018 року. (а.с.31, том1).

21.12.1018 року на адресу приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Забуранної А.А. надійшла заява ОСОБА_1 датована ним 17.12.2018 року, відповідно якої він просить надіслати на його адресу належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3

22.12.2018 року на адресу ОСОБА_1 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Забуранною А.А. було направлено відповідь за вих. №632/01-16, із якої вбачається, що нотаріус не може направити на адресу спадкоємця за законом копію спадкової справи, та повідомлено ОСОБА_1 про прийняття його заяви про прийняття спадщини, як спадкоємця за законом. (а.с. 15, том 1)

12.03.2019 року на адресу приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Забуранної А.А. надійшла заява спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 , відповідно до якої вона просить видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом. (а.с. 60, том 1).

12.03.2019 року, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Забуранною А.А., на ім`я ОСОБА_2 , видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р. №293, на спадкове майно, а саме житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с 140, том1.)

Згідно відповіді із ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» від 24.11.2020 року за вих. №15-03/552 вбачається, що у додатках до електронного листа, який був відправлений 22.02.2019 року із корпоративної електронної адреси підприємства ІНФОРМАЦІЯ_4 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено копії документів:

-позовну заяву (доповнену) про визнання заповіту недійсним до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від позивача ОСОБА_1 від 13.02.2019 року.

-клопотання в порядку ст.84 ЦПК України до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від ОСОБА_1 від 13.02.2019 року, а також повідомлено що журнал подій відстежування електронних поштових відправлень сервісу електронної корпоративної пошти знаходиться у доступі на протязі 90 днів з дня відправлення повідомлення, у зв`язку із чим станом на 24.11.2020 року відсутня можливість підтвердження доставки зазначеного вище електронного листа від 22.02.2019 року отримувачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16, том1).

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 28.03.2019 року (справа №210/573/19), суддею Сільченко В.Є. відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Забуранна А.А. про визнання заповіту недійсним (а.с.22-24, том 1).

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 26.11.2020 року (справа №210/573/19, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Забуранна А.А. про визнання заповіту недійсним, відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.04.2021 року (справа №210/573/19), апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено та рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26.11.2020 року залишено без змін.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала покази, згідно яких вона є матір"ю позивача, його довіреною особою. Вважає, що нотаріус вчинила неправомірно, оскільки підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 не було. Єдиним законним спадкоємцем є її син.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову поповичеві в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, виходив з недоведеності останнім порушення його прав, як спадкоємця за законом із боку приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранної Анастасії Анатоліївни, у зв`язку із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на користь спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 , оскільки позивачем не доведено, що на момент вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину він у спосіб, передбачений законом, повідомив приватного нотаріуса про наявність судового спору щодо чинності заповіту, а так само, що нотаріус отримала відповідне повідомлення.

Відмовляючи позивачеві у скасуванні рішення реєстраційних дій приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранної А.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням у іншій справі № 210/573/19 справжність підпису від імені заповідача у заповіті не спростовано, а так само і не спростовано справжність воєвиявлення заповідача, не встановлено обставин, які вплинули на волевиявлення заповідача ОСОБА_3 , тому ці вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і не може погодитись із доводами позивача, викладеним в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про нотаріат» зазначено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що

мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ст.7 Закону зазначено, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до ст.34 Закону нотаріуси зокрема вчиняють такі нотаріальні дії:

1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо);

2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна;

3) видають свідоцтва про право на спадщину;

Відповідно до ст.39 Закону порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

В той же час, закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб.

Згідно положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до норм ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_3 та її спадкоємцем за заповітом стала ОСОБА_2 , яка 03.10.2018 звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Забуранної А.А. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 на підставі заповіту від 21 березня 2017 року, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа №58//2018.

З наявної в матеріалах справи спадкової справи (копія) видно, що позивач по справі ОСОБА_1 (онук ОСОБА_3 ) також подавав приватному нотаріусу Забуранній А.А. заяву про прийняття спадщини за померлою бабусею, яка надійшла до приватного нотаріуса 13 листопада 2018 року.

Також спадкова справа містить заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса від 21.12.2018 року і відповідь приватного нотаріуса на цю заяву від 22.12.2018 року.

Окрім того, у спадковій справі №58/2018, міститься заява спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 , подана нею після закінчення шестимісячного строку відведеного чинним законодавством для прийняття спадщини від 12.03.2019 року, про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Забуранною А. 12.03.2019 року видано свідоцтво про право на спадщину на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 4 «Порядку видачі свідоцтва про право на спадщину, який регламентований Розділом ІІ, главою 10, пунктами 4 та 5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 року за 296/5 (надалі Порядок), регламентовано порядок видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а пунктом 5 Порядку, регламентовано порядок видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

У п.п.4.13 п.4 (Видача свідоцтва про право на спадщину за законом) Порядку визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена зокрема у разі: за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Наведеними нормами Порядку, якими керуються нотаріуси (приватні нотаріуси) у своїй професійній діяльності, яітко визначено підставу для відкладення видачі свідоцтва про право на спадщину та зупинення нотаріальної дії до вирішення справи судом, а саме, це подача заінтересованою особою нотаріусу заяви про те, що така особа звернулася до суду з позовними вимогами, якими оспорює право або певний факт, при цьому до заяви заінтересована особа повинна додоти повідомлення суду про надходження позовної заяви.

Копії матеріалали спадкової справи №52/2018 (а.с.57-145, т.1) не містять такої заяви ОСОБА_1 , як і не містять повідомлення суду про подачу останім цивільного позову.

Окрім того, судом першої інстанції було перевірено та встановлено, що провадження у справі № 210/573/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним було открито ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2019 року, тобто вже після видачі приватним нотаріусом Забуранною А.А. свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_8 .

Отже, враховуючи наявність заповіту, який на час видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ніким не був визнаний недійсним, висновок суду першої інстанції про те, що дії приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Забуранної А.А. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом були законними та обґрунтованими, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції позивачем не доведено належними та допустимими доказами існування спору між спадкоємцями на час видачі 12.03.2019 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на користь ОСОБА_2

ОСОБА_1 суду не надано доказів письмового звернення до приватного нонатіуса із заявою, в якій б він зазначав про своє звернення до суду з приводу оспорювання заповіту з письмовим повідомленням суду про факт подачі такого позову.

Клопотання ж ОСОБА_1 від 17.12.2018 ро, яке отримано приватним нотаріусом 21.12.2018 року про надіслання йому належним чином засвідченої копії матеріалів спадкової справи та письмова відповідь приватного нотарісу на це клопотання від 22.12.2018 в розумінні норм «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не є передбаченим законом повідомленням нотаріуса про наявність судового спору між спадкоємцями.

Твердження позивача, що ним 22.02.2019 року із своєї електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу приватного нотаріуса адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено лист із додатками, а саме із позовною заявою (доповненою) про визнання заповіту недійсним до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від позивача ОСОБА_1 від 13.02.2019 року, та клопотання в порядку ст.84 ЦПК України до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від ОСОБА_1 від 13.02.2019 року, що є доказом того факту, що відповідач була обізнана про наявність спору між спадкоємцями, були предметом розгляду судом першої інстанції, і як правильно зазначив суд, доказів отримання даного листа відповідачем по справі суду не надано.

Окрім того, такого способу повідомлення нотаріуса про наявність спору не передбачено чинним законодавством, оскільки приватний нотаріус не має можливості ідентифікувати особу, та встановити наявність чи відсутність факту звернення особи до суду.

Доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до ухвалення незаконного судового рішення.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог законодавства та власного тлумачення норм матеріального і процесуального права. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, підстав для здійснення перерозподілу судових витрат не має.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: