Справа № 462/9082/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2022 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 гр. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення (припинення) навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років та аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2500 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1791,67 грн. щомісячно (50 % вартості навчання та 50 % вартості проживання у гуртожитку) з моменту вступу дитини до вищого навчального закладу і до закінчення (припинення) навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років; судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2004, який рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.03.2016 було розірвано. У шлюбі у них народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом із нею. Їхній син є студентом Національного університету «Києво-Могилянська академія». Так, 13.08.2021 в інтересах сина вона уклала договір з НаУКМА про надання освітньої послуги для підготовки фахівців. За умовами п.2 розділу 3 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 148 000 грн., з розрахунку 18500 грн. за кожний семестр. 15.09.2021 син уклав договір на проживання у гуртожитку НаУКМА строком до 30.06.2025, де зареєстрував своє місце проживання на час навчання. Відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Зазначає, що матеріальне становище відповідача не обтяжене утриманням інших осіб. Таким чином, відповідач може і зобов`язаний приймати участь в утриманні їхніх дітей, а не перекладати цей обов`язок виключно на неї, як на матір. Відтак, для належного утримання дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку їх природних здібностей, вважає необхідним стягувати з відповідача в рахунок аліментів 2500 грн. на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання у НаУКМА, та 2500 грн. на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею повноліття. Окрім того, враховуючи навчання сина, вона несе додаткові витрати у сумі 18500 грн. щосеместрово з кінцевим терміном зобов`язань за договором до 20.12.2024 та по 500 грн. щомісячно за користування гуртожитком НаУКМА. 13.08.2021 вона сплатила 18500 грн. за перший семестр навчання сина у НаУКМА, а у серпні та жовтні 2021 оплатила проживання сина у гуртожитку - по 1040 грн. За таких умов, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина із розрахунку 1791,67 грн. на місяць із моменту виникнення зобов`язань по оплаті і до завершення навчання.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.01.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач 18.02.2022 надав суду відзив на позовну заяву, в якому позов заперечує, позовні вимоги вважає безпідставними та необгрунтованими. Зазначає, що після розірвання шлюбу він продовжує спілкуватись з дітьми, систематично в добровільному порядку надає матеріальну допомогу в грошовій формі. Окрім цього, матеріальну допомогу надають його батьки. Ним у доборовільному порядку, за спільною домовленістю з позивачкою, було сплачено 18500 грн. за навчання сина. Звертає увагу суду на те, що син має намір пройти курси з англійської мови, які теж за погодженням з позивачем ним будуть оплачені. Вказує, що на теперішній час він непрацевлаштований, постійного та стабільного заробітку не має, допомоги по безробіттю не отримує, а тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Щодо навчання сина зазначає, що позивач перед вступом сина до вищого навчального закладу не погоджувала з ним ні його вибір, ні майбутню професію сина, ні розмір оплати за навчання, а тому покладати на нього цей обов`язок суперечити приписам ЦПК України. У нього наявна можливість оплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , виходячи з 50 % розміру прожиткового мінімуму, в розмірі 1309 грн. та 1500 грн. у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_3 .

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Місцем проживання фізичної особи, згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України визначається за згодою батьків.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, яка по відношенню до положень я. 1 ст. 160 СК України є загальною нормою, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 1 січня у розмірі 2618 гривень, з 01 липня - 2744 гривень, з 01 грудня - 2833 гривень.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За вимогами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 14.03.2016 /а.с. 9/ і від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 7/ та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 8/.

З довідки ЛКП «Левандівка» Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про реєстрацію місця проживання особи та акту №299 від 20.10.2021, вбачається, що ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 10, 11/.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989, яка є першим і основним міжнародно-правовим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959.

Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом.

Найкраще забезпечення інтересів дітей має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть їх батьки.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що діти проживають разом із нею, відповідач матеріально жодним чином не допомагає, а тому витрати по утриманню дітей несе виключно позивач.

Зважаючи на викладене, суд визначає конкретний розмір аліментів керуючись принципом рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і такими загальними засадами цивільного законодавства як розумність та справедливість, у зв`язку з чим визнає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Такий розмір аліментів наближений до встановленого з 01.01.2022 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років (2618 грн) і на думку суду є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини та сторін.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Оскільки син сторін - ОСОБА_3 досягне повноліття лише ІНФОРМАЦІЯ_5, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Суд зауважує, що після досягнення сином повноліття позивачка не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1791,67 грн. щомісячно (50 % вартості навчання та 50 % вартості проживання у гуртожитку) з моменту вступу дитини до вищого навчального закладу і до закінчення (припинення) навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Як встановлено судом, між ОСОБА_1 та Національним університетом «Києво-Могилянська академія» укладено договір № ПП 06.01.21 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, згідно з яким вартість такої послуги за весь строк навчання 148000 грн., замовник вносить оплату щосеместрово по 18500 грн. /а.с. 13/.

13.08.2021 ОСОБА_1 внесла плату за навчання сина ОСОБА_3 в розмірі 18500 грн, що підтверджується копією квитанції /а.с. 17/.

Крім цього, син сторін ОСОБА_3 проживає у гуртожитку НаУКМА, що підтверджується копією договору №23 на проживання у гуртожитку НаУКМА /а.с. 14/.

30.08.2021 та 22.10.2021 ОСОБА_1 внесла плату за проживання в гуртожитку ОСОБА_3 в розмірі по 1040 грн., що підтверджується копіями квитанцій /а.с. 18, 19/.

Вивчивши подані позивачкою докази понесення нею додаткових витрат, суд зазначає, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у Національному університеті «Києво-Могилянська кадемія». Навчальний заклад було обрано позивачем на власний розсуд без погодження із відповідачем.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19.

Враховуючи характер спірних правовідносин та приписи норм чинного законодавства України, суд не вбачає підстав для задоволення вказаних позовних вимог, оскільки навчання дитини у навчальному закладі не зумовлене розвитком особливих здібностей дитини чи іншими обставинами, які викладені у ст. 185 СК України.

За наведених обставин, суд зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дітей.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь держави підлягає стягненню 908 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 264, 265, 274-275,279 ЦПК України, керуючись ст.ст.180-184, 192, 199 СК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 09.12.2021 і до досягнення ним повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2500 грн., починаючи з 09.12.2021 і до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів в межах місячної суми.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: