Справа № 185/3895/20
Провадження № 2/185/837/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Косики К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, -

встановив:

11 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 11 червня 2020 року та до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини та дитини не надає, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

14 вересня 2020 року судом винесено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

11 жовтня 2021 року ОСОБА_2 подано заяву по перегляд заочного рішення суду від 14 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року прийнято заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2020 року та призначено її до розгляду.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року скасовано заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини та призначено справу в порядку спрощенного позовного провадження до розгляду.

У судове засідання позивачка не з`явилась, в матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяви про розгляд справи за його відсутності, та просив відмовити в задоволені позову з огляду на те, що він не є батьком дитини, про що є відповідне рішення суду.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23 березня 2018 року Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за актовим записом № 33.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народилась малолітня дитина - ОСОБА_3 у зв`язку з чим було видано свідоцтво про народження дитини де був записаний батько ОСОБА_2 .

Рішенням суду від 23 березня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. 07 серпня 2020 року рішення набрало законної сили.

Рішенням суду від 03 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Органи опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради про виключення відомостей про батька з актового запису, задоволено повностю. Виключено відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису №822 від 03 жовтня 2018 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійсненого Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Рішення суду набрало законної сили 05.01.2022 року.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Проте, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідач є батьком дитини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо стягнення з відповідача аліментів подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.

Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність і допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Однак, в супереч передбаченому позивач не надав належних та допустимих доказів батьківства відповідача щодо дитини.

Інші посилання позивача, правового значення для вирішення зазначеного правового спору, з урахуванням його характеру та юридично значимих фактів не мають, зазначені посилання є безпідставними і необґрунтованими.

Так само рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в позовній заяві без встановлення відповідних фактів.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено тих обставин, за якими необхідно стягнути аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому у задоволені позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,259,265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років відмовити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський