Справа № 301/423/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування . Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого згідно погосподарської обліку Білківської сільської ради був покійний батько ОСОБА_3 , який за життя не провів державної реєстрації за ним вищезазначеного житлового будинку, що стверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.Заповіт за життя його батько не залишав.

Згідно довідки виданої виконавчим, комітетом Білківської сільської ради на день смертійого батька ОСОБА_3 в спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним проживали та були прописані він разом зі своїм сином - ОСОБА_1 , а також його мати, дружина спадкодавця - ОСОБА_2 . Його Мати ОСОБА_2 відмовляється від прийняття спадщини і не бажає її приймати.Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні не має.На теперішній час, він є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини.

Згідно виписки виданої виконавчим комітетом Білківської сільської ради вбачається, що згідно відомостей погосподарського обліку Білківської сільської ради власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 був його покійний батько ОСОБА_3 .

Відповідно до вищенаведеної виписки вбачається, що житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , збудований в 1968 році.Тому просить суд за ним в порядку спадкування право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася , надіслала суду заяву у якій просить справу слухати у її відсутність , позовні вимоги визнає , не заперечує щодо задоволення таких, тому на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 5).

Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого згідно погосподарської обліку Білківської сільської ради був покійний батько позивача ОСОБА_3 , який за життя не провів державної реєстрації за ним вищезазначеного житлового будинку, що стверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.Заповіт за життя батько позивача не залишав.

Спадкування, згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги.

Позивач ОСОБА_1 , проживав за одною адресою разом із покійним батьком на день відкриття спадщини і не відмовився від прийняття спадщини, отже, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину.Крім позивача до кола спадкоємців після смерті його батька належить і мати позивача ОСОБА_2 , яка відмовляється від прийняття спадщини і не бажає її приймати.Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні не має.На теперішній час, він є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Згідно виписки виданої виконавчим комітетом Білківської сільської ради вбачається, що згідно відомостей погосподарського обліку Білківської сільської ради власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 був покійний батько ОСОБА_3 ..Відповідно до вищенаведеної виписки вбачається, що житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , збудований в 1968 році.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ст. 1218 ЦК України закріплює що, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, .він не заявив про відмову від неї. Стаття 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до норм статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 376 ЦК України , суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : І. А. Даруда