Справа № 444/370/21
Провадження № 2/444/76/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04 лютого 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

розглянувши у залі суду у місті Жовква Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом та виселення його з будинку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником житлового будинку і господарських будівель, що розташовані у АДРЕСА_1 (Далі-будинок), що стверджується копією договору дарування житлового будинку від 11.05.2007 року, витягом з реєстру прав на нерухоме майно.

В даному будинку зареєстрований відповідач, ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та мати позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що прожива з чоловіком та двома дітьми в однокімнатній квартирі, що знаходиться у місті Львові та має площу 35 м2. Один з її синів є інвалідом другої групи, що створює додаткові незручності при проживанні в тісній квартирі на 9 поверсі багатоквартирного будинку.

ЇЇ брат - відповідач ОСОБА_2 схильний до вживання алкоголю, насильства у бік матері і створення конфліктних ситуацій, через що між сім`єю позивача та ОСОБА_2 створились неприязні стосунки. Постійно приводить в будинок алкоголезалежних осіб, перетворюючи будинок на притон. Іноді вимагає і відбирає від мами гроші, в стані алкогольного сп`яніння нищить майно позивача.

Проживання ОСОБА_2 перешкоджає їй розпоряджатись будинком та окремими його частинами на власний розсуд. Через факт проживання ОСОБА_2 вона позбавлена можливості реалізовувати власні права щодо розпорядження майном: не може переїхати у власний будинок з сім`єю і проживати в ньому, не може здійснювати поточний ремонт в будинку, не може здійснити реконструкцію чи перебудову. Навідувати та доглядати ОСОБА_3 іноді стає складно через непередбачувану поведінку відповідача. Переїзд сім`ї позивача дозволить покращити побутові умови, вони зможуть ефективніше дбати про стан здоров`я матері Позивача, допомагати з лікуванням і покращити якість харчування.

Крім цього зазначає, що відповідач має свою сім`ю, з 12.07.1980 року і по теперішній час ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 , яка має у власності житловий будинок, право власності на який було зареєстроване за час шлюбу з її братом- відповідачам ОСОБА_2 , їх будинок знаходиться в АДРЕСА_2 і є у спільній сумісні власності.

Позивач на законних підставах набула право власності на житловий будинок, а тому звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки у відповідача припинилось право користування зазначеним будинком у зв`язку із переходом права власності на будинок до позивача, відповідач не є членом її сім`ї, крім того має можливість проживати з своєю дружиною по АДРЕСА_2 , а тому просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позов підтримує, просить такий задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлеийа належним чином. Про причини відсутності суду не відомо, відзив на позовну заяву не подав.

Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом.(ст. 328 Цивільного кодексу України)

Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Грядівської сільської ради №41 від 30 листопада 2001 року Про присвоєння номерації будинковолодінням в населених пунктах Грядівської сільської ради житловому будинку, який належить ОСОБА_1 присвоєно АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 319 цього ж Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень частин другої ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має право передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира. (ст. ст. 379, 382 Цивільного кодексу України). Права власника житлового будинку квартири визначені у ст. 383 Цивільного кодексу України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно з встановленим ст.13 ЦПК України принципом диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексах випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3 ст.12 та частиною 1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З довідки виданої Грядівською сільською радою № 302 від 24.09.2020р. вбачається, що до складу сім`ї зареєстрованих за адресою АДРЕСА_3 входять ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.85 № 2 судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК УРСР осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особа, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку за адресою АДРЕСА_3 , у якому зареєстрований відповідач, який чинить їй перешкоди у користуванні і розпорядженні житлом, відповідач не є членом сім`ї позивача, сторони не пов`язанні між собою спільним побутом, не ведуть спільного господарства, крім цього відповідач має у спільній сумісній власності інший житловий будинок.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у спірному будинку, фактично проживає в ньому, але веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, що унеможливлює спільне проживання з позивачем та її сім`єю і як наслідок те, що позивач не може розпорядитися, володіти та управляти своїм майном на власний розсуд у зв`язку з реєстрацію в будинку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_3 .

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено при подачі позову до суду судовий збір у сумі 908,00 грн.

А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 16, 356, 358, 365 Цивільного кодексу України, ст.ст.116, 156, 157, 150 Житлового кодексу України, ст. 2, 4, 5, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України ,суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задоволити.

Усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, що належить ОСОБА_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом виселення з нього ОСОБА_2 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 ,( який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , серія та номер паспорта: НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 ,( яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП- НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційногосуду.

Суддя: Мікула В. Є.