Справа № 159/5971/21 Головуючий у 1 інстанції: Волкова Ю. Ф.
Провадження № 22-ц/802/288/22 Категорія: 70 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В. В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження без виклику сторін у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданою в її інтересах ОСОБА_4 , на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Самотужки позивачка не може фінансово забезпечити достатній і належний рівень розвитку дітей. В той же час відповідач є здоровим працездатним чоловіком, який міг би сплачувати двом дітям аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів свого заробітку/доходу (відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України).

На підставі наведеного позивач просила суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всього заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, або до зміни матеріального стану сторін.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви - 13 жовтня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, третя особа ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Підставою апеляційного оскарження судового рішення третя особа зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, вважає, що заявлений позов спрямований на шкоду їхній спільній із ОСОБА_2 дочці - ОСОБА_7 , і в подальшому, на її переконання, рішення у даній справі стане штучною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_7 . Акцентувала увагу суду на тому, що ОСОБА_2 проживає із дружиною ОСОБА_1 та спільними дітьми. Позовна заява містить суперечливі доводи у частині утримання малолітніх дітей. Окрім того, вважає, що позивачка приховує факт працевлаштування відповідача, його дійсні доходи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 вважає її необґрунтованою, тому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного письмового провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що, враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, які регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів, та виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, з урахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, а також беручи до уваги вимоги частини другої статті 182 СК України, зважаючи на вік дітей, стан здоров`я, матеріальне становище сторін, позицію відповідача, встановлено підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на встановлених дійсних обставинах справи, досліджених судом доказах та відповідають вимогам процесуального та матеріального права з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебувають у шлюбі із 03.11.2020 р. (копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 03.11.2020), є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.

Діти проживають з позивачем по АДРЕСА_1 . Дана обставина визнається відповідачем.

ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Києво-Святошинському об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області; за період із квітня по вересень 2021 року отримав пенсію, усього в сумі 20 952 грн 36 коп. Вказані обставини підтверджено довідкою про доходи пенсійного органу № 041003 від 07.10.2021.

Також судом встановлено, що з 15 липня 2000 року по жовтень 2019 року ОСОБА_2 перебував у шлюбі із ОСОБА_3 - третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Від вказаного шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вже є повнолітнім, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дочка на даний час залишилась проживати разом із матір`ю - третьою особою у справі, та перебуває на повному її утриманні.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2021 року, яке залишено в силі постановою Волинського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 4100 грн щомісячно.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України).

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Згідно з ч. 1,2,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження обставин, на які вона посилалась, зокрема письмових доказів про розмір доходу відповідача, правильно взяв до уваги доводи позивача щодо фінансової можливості відповідача сплачувати розмір аліментів, визначений судом.

Отже, суд першої інстанції надав належну оцінку наявним доказам, врахував доходи відповідача та дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду, що обґрунтовано викладені в мотивувальній частині рішення, а визначений судом розмір аліментів є справедливим та відповідає потребам дітей.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану в її інтересах ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 березня 2022 року.

Головуючий

Судді