Справа №274/1743/21
27.01.2022 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Кузнєцова Д.В.,
при секретарі судового засідання Карпішиній С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна (автомобіля) з чужого незаконного володіння, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 04.06.2018 року ним до України був ввезений автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У відповідності до ст. 954 Митного кодексу України позивач був зобов`язаний впродовж 10 днів вивезти вказаний транспорт за кордон України чи здійснити його реєстрацію (розмитнити). Зі змісту позову слідує, що розмитнювати автомобіль взяв на себе ОСОБА_2 , за посередництвом якого позивачем було ввезено транспортний засіб, який і на даний час знаходиться у відповідача. ОСОБА_1 стверджує у позовній заяві, що ввезений 04.06.2018 року в режимі транзит автомобіль він має вивезти за межі митної території України згідно зі ст. 95 Митного кодексу України, але у зв`язку з тим, що відповідач незаконно утримує даний транспортний засіб, на дзвінки не відповідає, місцезнаходження автомобіля невідоме, через що позивач фактично позбавлений можливості виконати вимоги Митного кодексу України. З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить винести рішення про витребування у ОСОБА_2 та передання позивачу транспортного засобу марки Volkswagen Passat, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , для подальшого вивезення його за межі кордону України у відповідності до ст. 95 Митного кодексу України.
Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М. від 17.03.2021 року цивільну справу надіслано за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області.
23.04.2021 року суддею Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М. постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 29 червня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 31).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зі змісту вказаної постанови слідує, що 04.06.2018 року громадянином України ОСОБА_1 через зону діяльності Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» ввезено на митну територію України транспортний засіб марки Volkswagen Passat, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак останній транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, до митного органу не доставив, тим самим перевищив більше ніж на десять діб встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу до митного органу призначення (а.с. 49-51).
З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_3 на підставі посвідчення-довіреності-доручення надав позивачу в безкоштовне користування персональний автомобіль Volkswagen Passat, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , на період 3 років, тобто до 29 травня 2021 року, з метою використання транспортного засобу в Польщі та за кордоном, у тому числі в країнах ЄС та Україні (а.с. 43).
Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
У постанові Верховного Суду України від 26 червня 2013 року у справі № 6-58цс13 зроблено висновок, що: «права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно. Разом із тим віндикація як спосіб захисту права власності застосовується, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належним йому майном. Отже, право на звернення до суду з вимогою про витребування майна від набувача має власник цього майна».
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 37 - 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) зроблено висновок, що «предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2018 року у справі № 703/5364/15-ц (провадження № 61-4812св18) вказано, що «застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Проте, позивачем не надано доказів знаходження спірного автомобіля безпосередньо у відповідача. Судом апеляційної інстанції вірно встановлено відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження знаходження вказаного автомобіля у відповідача».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18) зазначено, що: «однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким».
Із матеріалів справи слідує, що власником або співвласником спірного автомобіля фактично є ОСОБА_3 . Дана обставина, зокрема, підтверджується наявними у справі копіями посвідчення-довіреності-доручення (а.с. 43, 45) та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (на польс.мові «dowod rejestracyjny»). Також судом звернуто увагу, що у посвідченні-довіреності-дорученні є посилання на отримання згоди іншим співвласником автомобіля О.Антонюком. Разом з тим ОСОБА_1 на підставі посвідчення-довіреності-доручення мав право безкоштовно користуватись автомобілем Volkswagen Passat, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою використання транспортного засобу в Польщі та за кордоном, у тому числі в країнах ЄС та Україні, на період до 29.05.2021 року. Тобто, позивач не є власником спірного автомобіля.
За таких обставин, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення статті 387 ЦК України про витребування автомобіля із чужого незаконного володіння на користь особи, яка не є його власником.
Висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.11.2019 року у справі 442/4835/14-ц.
Крім цього, за змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На переконання суду, позивачем не надано доказів знаходження спірного автомобіля безпосередньо у відповідача.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про витребування майна (автомобіля) з чужого незаконного володіння.
Керуючись ст.ст. 387 ЦК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, -
У задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.В. Кузнєцов