Справа номер 243/851/22
Провадження номер 2-о/243/167/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» березня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Корчма О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області про встановлення факту постійного проживання в Україні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою, за участю заінтересованої особи: Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області про встановлення факту постійного проживання в Україні, яка обґрунтована тим, що його матір`ю є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Горлівка Донецької області.

По досягненню повноліття, коли саме йому не відомо, його мати виїхала до Російської Федерації, а саме до Володимирської області. Через деякий час вона переїхала до Іванівської області м. Юр`євець, де ІНФОРМАЦІЯ_2 народився він.

З лютого 1987 року його мати разом із ним переїхала до міста Слов`янська, Донецької області, та 06 лютого 1987 року була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 . В місті вона працювала на тодішньому Слов`янському керамічному комбінаті.

Приблизно наприкінці грудня 1990 року мати знов виїхала до Російської Федерації, а саме до м. Кінешма Іванівської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 була знята з реєстраційного обліку в м. Слов`янськ, Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 його мати ОСОБА_3 померла за місцем свого мешкання у м. Кінешма Іванівської області Російської Федерації.

Він є громадянином Російської Федерації, але бажає оформити громадянство України. У зв`язку з тим, що у нього відсутній паспорт громадянки СРСР його матері з відомостями про її реєстрацію на території України до моменту проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року, він не має можливості оформити громадянство Україні, оскільки, відповідно до п. 11 частини 7 статті 9 Закону України «Про імміграцію», статті 8 Закону України «Про громадянство», Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство» від 27 березня 2001 року №215/2001, для встановлення належності до громадянства України у відповідності зі ст. 9 Закону України» Про громадянство», фізична особа у випадку, якщо вона або її родичи, які до 24 серпня 1991 року постійно проживали на території України та перебували у громадянстві СРСР, але не мають у паспорті відмітки про реєстрацію, яка підтверджує факт постійного проживання на території України на певну дату, або у них відсутній паспорт громадянина СРСР, надає у міграційну службу України рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року. Рішення суду буде підставою для оформлення міграційною службою України йому громадянства України.

Просить суд постановити рішення, яким встановити факт постійного проживання його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України з 06 лютого 1987 року по 25 грудня 1990 року.

Заявник ОСОБА_2 та його представник - адвокат Чередниченко Р.В., який діє на підставі Ордеру серії ДН № 151045 від 21 січня 2022 року, в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином (а.с.25).

Представник заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області, в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

11 лютого 2022 року від представника Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області Травінчевої А. до суду надійшли Пояснення, відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_2 звернувся із заявою до суду для встановлення факту постійного проживання на території України його матері - ОСОБА_3 , з 06 лютого 1987 року по 25 грудня 1990 року з метою оформлення громадянства України для себе.

Згідно з пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки;

в) зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців;

г) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України до 24 серпня 1991 року.

У якості письмових доказів заявником було надано копії:

- паспорта громадянина РФ, виданого на ім`я ОСОБА_2 ;

- свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де у графі мати зазначена ОСОБА_3 ;

- свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ;

- форми А на ім`я ОСОБА_3 , з якої вбачається, що 06 лютого 1987 року ОСОБА_3 прибула до м. Слов`янська, а 25 грудня 1990 року є датою вибуття без зазначення місця вибуття;

- відповіді Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області від 13 січня 2022 року.

Інших документів, які підтверджували б факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року ОСОБА_3 надано не було.

ГУ ДМС у Донецькій області користуючись своїм правом, передбаченим ЦПК, ознайомившись з письмовими доказами, які були надані суду заявником, вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_3 не підтверджується.

Просить суд за заявою ОСОБА_2 по справі № 243/851/22 про встановлення факту постійного проживання на території України його матері - ОСОБА_3 , з 06 лютого 1987 року по 25 грудня 1990 року, відмовити (а.с.14-16).

15 лютого 2022 року від представника, провідного спеціаліста Слов`янського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області, Сидоренко А.О. до суду надійшла Заява, відповідно до якої представник просила справу розглянути без її участі та ухвалити рішення на розсуд суду з урахуванням наявних у матеріалах справи документів (а.с.26).

Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області про встановлення факту постійного проживання в Україні, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». «Відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право».

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно зі Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2018 року, виданого повторно, зареєстрованого бюро ЗАГС Юр`євецького району Іванівської області, матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_3 (а.с.3).

Відповідно до Картки прописки Форми А на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, з якої вбачається, що остання 06 лютого 1987 року прибула з м. Юр`євець Іванівської області до АДРЕСА_1 , та 25 грудня 1990 року вибула без зазначення місця прибуття (а.с.5).

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданого 26 жовтня 2010 року органами Російської Федерації, він є громадянином Російської Федерації (а.с.2).

Згідно зі Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 25 лютого 2011 року, зареєстрованого Юр`євецьким районним філіалом комітету Іванівської області ЗАГС, Актовий запис № 66 від 25 лютого 2011 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Кинешма Іванівської області Російської Федерації (а.с. 4).

Згідно з відповіддю Слов`янського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області від 13 січня 2022 року, вбачається, що статтею 8 Закону України «Про громадянство України» (далі Закону), передбачено оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, а саме: особам, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР).

Документи для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням

подаються відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого УПУ від 27.03.2001 № 215 (далі Порядок).

З огляду на перелік документів, визначених Порядком, необхідно при подачі заяви про встановлення, оформлення належності до громадянство України, оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 частини 1 Закону надавати рішення суду про встановлення факту постійного проживання батька чи матері заявника на вищевказаних територіях.

Рішення з питання документування паспортом громадянина України може бути вирішено після набуття громадянства України на підставі статті 8 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» (а.с.6).

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 або 12 листопада 1991 року.

Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» передбачені умови набуття громадянства України за територіальним походженням, зокрема, частиною 1 даної статті встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до рекомендацій, викладених Верховним Судом України в листі від 01 січня 2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується, що мати заявника, ОСОБА_3 , дійсно постійно проживала на території України з 06 лютого 1987 року по 25 грудня 1990 року.

Іншого способу оформити громадянство України заявник ОСОБА_2 не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 8 Закону України «Про громадянство України», Законом України «Про правонаступництво України», ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 273, 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області про встановлення факту постійного проживання в Україні - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання матері ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України з 06 лютого 1987 року по 25 грудня 1990 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повне судове рішення складено 03 березня 2022 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова