Справа № 155/159/20 Провадження № 22-з/802/16/22 Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М.
Категорія: 23 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2022 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В. ,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» - Мохнюка Максима Вікторовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» до Фермерського господарства «ДД-Агро», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою відповідача Фермерського господарства «ДД-Агро» на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2020 року ТзОВ «Городище» звернулося до суду із зазначеним позовом.
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2021 року позов було задоволено. Ухвалено визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 27 березня 2009 року про поновлення, укладеного між ТзОВ «Городище» та ОСОБА_1 , договору оренди землі загальною площею 2,4347 га (кадастровий номер :01:001:1307), яка розташована на території Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Визнано недійсним договір оренди землі укладений між відповідачами ОСОБА_1 та ФГ «ДД-Агро» щодо земельної ділянки площею 2,4347 га (кадастровий номер :01:001:1307), яка розташована на території Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Постановою Волинського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2021 року залишено без змін.

08 лютого 2022 року до Волинського апеляційного суду надійшла заява представника позивача ТзОВ «Городище» - Мохнюка М. В. про ухвалення додаткового рішення в даній цивільній справі, переглянутій апеляційним судом, щодо відшкодування товариству за рахунок відповідача ФГ «ДД-Агро» витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн.

Розгляд зазначеної заяви проведено без виклику сторін спору.

Дослідивши зміст заяви представника позивача ТзОВ «Городище» - Мохнюка М. В. про ухвалення додаткового рішення та приєднаних до неї письмових доказів, які підтверджують факт понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Встановлено, що представник позивача ТзОВ «Городище» - адвокат Мохнюк М. В., під час розгляду справи у апеляційному суді, заявив клопотання про відшкодування понесених судових витрат його довірителем, докази щодо яких зобов`язувався надати протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Із заяви про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла до апеляційного суду 08 лютого 2022 року від представника позивача ТзОВ «Городище» - Мохнюка М. В., вбачається, що позивачем ТзОВ «Городище» на професійну правничу допомогу адвоката понесено витрати в сумі 10000 грн, і ця обставина підтверджується наданими і приєднаними до матеріалів справи письмовими доказами: договором про надання правової допомоги від 17 січня 2022 року; квитанцією від 04 лютого 2022 року на суму 10000 грн.; актом прийому-передачі послуг професійної правничої допомоги від 04 лютого 2022 року, описом виконаних адвокатом робіт.

Зважаючи на складність справи та виконаних адвокатом робіт, час витрачений ним на їх виконання, обсяг наданих ним послуг під час слухання справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача ФГ «ДД-Агро» на користь позивача ТзОВ «Городище» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

За таких обставин, на думку колегії суддів, витрати понесені позивачем ТзОВ «Городище» на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 10000 грн, як такі, що відповідають складності цієї справи, та критеріям реальності і розумності.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» про ухвалення додаткового рішення задовольнити та ухвалити у справі додаткове рішення.

Стягнути з Фермерського господарства «ДД-Агро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий

Судді