Дата документу 22.02.2022 Справа № 333/2567/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/2567/21 Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В.
№ 22-ц/807/900/22 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

секретар: Ільїна Г.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Комунарського районного суду м. Запоріжжя про порушення конституційних прав,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 грудня 2021 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судуОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Держави України в особі Комунарського районного суду м. Запоріжжя про порушення конституційних прав, в якому просить визнати дії відповідача такими, що порушують його конституційні права; встановити рівень впливу російської ворожої агітації на посадових осіб Комунарського районного суду м. Запоріжжя та визначити ступінь причетності голови суду до порушення конституційних прав і свобод відповідача; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1 500 000 грн.; судові витрати покласти на відповідача, позивача звільнити від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 05.05.2021 року позивачу було відмовлено у відкритті провадження по справі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 04.08.2021 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021р року ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2021 та постанову Запорізького апеляційного суду від 04.08.2021 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Комунарського районного суду м. Запоріжжя про порушення конституційних прав - передано до Запорізького апеляційного суду для визначення підсудності відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.12.2021 року визначена підсудність судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, про порушення конституційних прав за Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. Матеріали зазначеної заяви направлено до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. для подальшого розгляду.

17.12.2021 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Запорізького апеляційного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави України в особі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, про порушення конституційних прав.

У позовній заяві ОСОБА_1 просив суд визнати дії відповідача такими, що порушують його конституційні права; встановити рівень впливу російської ворожої агітації на посадових осіб Комунарського районного суду м. Запоріжжя та визначити ступінь причетності голови суду до порушення конституційних прав і свобод відповідача; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1 500 000 грн.; судові витрати покласти на відповідача, позивача звільнити від сплати судового збору.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа № 333/6667/20 за позовом КОНЦЕРНУ «МТМ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води). При ознайомлені позивача з додатками до позовної заяви, він звернув увагу на те, що один з додатків, а саме розрахунок ціни позову було складено КОНЦЕРНОМ «МТМ» російською мовою. Припис про необхідність використання в документі російської мови, переклад відсутні. Позивач звернувся до голови суду та повідомив про порушення його конституційних прав і свобод, однак належної відповіді, вибачень та відшкодування моральної шкоди не отримав. Тому звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції зазначив, що згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Натомість відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив правильний висновок що, заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки на вказаний позов поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, про що постановляється відповідна ухвала.

Також аналізуючи норми чинного законодавства в їх сукупності, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Як зазначив суд першої інстанції, предметом даного спору, з яким позивач звернувся до суду, є порушення його конституційних прав та свобод в рамках цивільної справи № 333/6667/20 за позовом КОНЦЕРНУ «МТМ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), яка на даний час перебуває в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя та розглядається.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що відповідач має право в рамках даної справи в разі незгоди з позовними вимогами позивача надати суду відзив на позовну заяву, звернутися із зустрічним позовом, оскаржувати ухвалене судове рішення тощо.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості (пункт 66 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки).

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 2-рп/2011 від 11 березня 2011 року зазначив, що давати оцінку процесуальним діям суддів щодо розгляду конкретної судової справи може лише апеляційна і касаційна інстанції при перегляді судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Враховуючи предмет позову, з яким позивач звернувся до суду, позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Комунарського районного суду м. Запоріжжя про порушення конституційних прав, не може бути предметом розгляду суду в визначеному позивачем порядку.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що вирішення питання про наявність чи відсутність ознак протиправності в діях та рішеннях судді при здійсненні ним правосуддя в іншій справі має вирішуватись шляхом оскарження такого рішення до суду вищої інстанції в порядку, визначеному процесуальним законодавством.

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 грудня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 9 березня 2022 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко