ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/360/22 Справа № 205/6704/21 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час, мотивуючи тим, що з 28 квітня 2017 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року шлюб між сторонами було розірвано.

Враховуючи, що відповідач від обов`язку утримувати свою дитину ухиляється, вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки. Судовим наказом Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 травня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 квітня 2021 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Посилаючись на те, що з моменту припинення у липні 2020 року шлюбних відносин, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, просила суд першої інстанції стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий період з 01 серпня 2020 року по 13 квітня 2021 року в розмірі 25 005,05 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що доказом вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача є неодноразові звернення відповідача при усній та телефонній розмові, з проханням надавати матеріальну допомогу, ігнорування вказаного обов`язку по утриманню дитини змусили позивача звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу. Вказує, що доказом вжиття заходів для отримання аліментів є звернення від 01 липня 2021 року до державної виконавчої служби, згідно розрахунку якого має заборгованість з аліментів за період з 14 квітня 2021 року по 01 липня 2021 року в розмірі 8 424,45 грн. відповідач приховує свій заробіток, що виражається у його небажанні офіційно працевлаштуватися, отже ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 відповідач по справі не скористалася.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів.

Зважаючи на те, що предметом дійсного позову є стягнення аліментів, розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №844 (а.с.16).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.12-15).

Малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання осіб (а.с.8-9).

12 травня 2021 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2021 року до досягнення дочкою повноліття (а.с.21).

Постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Самбурською Т.С. від 03 червня 2021 року відкрито виконавче провадження №65676620 (а.с.22).

Згідно розрахунку, складеного державним виконавцем, у відповідача ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з квітня 2021 року по червень 2021 року в розмірі 8 424,45 грн. (а.с.26).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем з серпня 2020 року вживалися заходи щодо одержання аліментів, в той час як остання була позбавлена можливості їх одержати у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Частиною першою статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною 2 статті 191 СК України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

З аналізу наведених норм статті вбачається, що з метою стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини:

- вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача;

- ухилення відповідача від утримання дитині.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду з дійсним позовом, ОСОБА_1 просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини за минулий час, а саме за період з 1 серпня 2020 року по 13 квітня 2021 року, посилаючись на ігнорування відповідачем свого обов`язку по відношенню до дитини та неодноразові її звернення до відповідача з метою отримання аліментів на користь дитини, в той же час на підтвердження вказаних обставин позивачем надано не було, зокрема, що вона вживала будь-яких заходів з метою одержання аліментів з відповідача, зокрема доказів звернення до відповідача із вимогою про їх сплату, відповідні електронні чи поштові листи тощо в матеріалах справи відсутні.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей і про ухилення відповідача від утримання дитини, при цьому, колегія суддів зауважує, що наявність заборгованості по сплаті аліментів з часу видачі судового наказу не свідчить про ухилення відповідача від свого обов`язку по сплаті аліментів за попередній період.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 03 березня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.