ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/148/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря Панькевич Т. І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвент" про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», у зв`язку із укладенням договору про відступлення прав вимоги № 2300/К від 06.08.2020 року.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 10.07.2020 року відбувся аукціон з продажу активів ПАТ "Дельта Банк", а саме кредитного портфелю, до складу якого увійшло, зокрема право вимоги за кредитним договором №0 від 20.02.2007 року, договором поруки та іпотечним договором від 20.02.2007 р, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевичем О.О., зареєстрованим в реєстрі №512, які відповідно укладені з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . За наслідками аукціону ТОВ "ФК "Інвент" набуло право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого Договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 28 жовтня 2021 року заяву задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» у виконавчому провадженні № 51555702 з виконання виконавчого листа № 607/14007/14-ц, виданого 28.03.2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованісті за кредитним договором №0 від 20.02.2007 р. у розмірі 779 971,64 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3 219,00 грн.

Замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» у виконавчому провадженні № 60368495 з виконання виконавчого листа № 607/14007/14-ц, виданого 28.03.2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, згідного якого в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 20.02.2007 р., в розмірі 779 971,64 грн., яка складається з 447 994.02 грн. -тіла кредиту та 332 977,62 грн. - відсотків звернуто стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру, загальною площею - 62,7 кв. м., житловою площею - 37,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 , шляхом її продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна в м. Тернополі, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити.

Апелянт зазначив, що іпотекодержатель згідно чинного законодавства зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення права вимоги за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. В матеріалах справи відсутні докази про повідомлення боржника про відступлення права вимоги за іпотечним договором та належно завірена копія про відступлення прав за іпотечним договором.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "ФК "ІНВЕНТ" просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

Зокрема вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, оскільки в матеріалах справи містяться як належно завірена копія договору відступлення прав за іпотечним договором між АТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "ІІВЕНТ", так і повідомлення боржника про відступлення права за іпотечним договором.

При цьому зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 516 ЦК України, неповідомлення боржника про зміну кредитора у зобов`язанні несе ризик виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові, а факт повідомлення чи неповідомлення боржника про зміну кредитора не стосується питання процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, що не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Даним вимогам ухвала суду відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.12.2014 вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 20.02.2007 року у розмірі 779 971,64 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3 219,00 грн.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 01.03.2016 скасовано в частині позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_3 та ухвалено нове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 20.02.2007 року в розмірі 779 971,64 грн. яка складається з 447 994.02 грн. -тіла кредиту та 332 977,62 грн. - відсотків звернути стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру, загальною площею - 62,7 кв. м., житловою площею - 37,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 , шляхом її продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

На підставі зазначених судових рішень, стягувачу ПАТ «Дельта Банк" Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчі листи.

06.08.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» було укладено договір М№ 2300/К про відступлення прав вимоги. Сторони домовилися, що за відступлення права вимоги за основними договорами новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 30 517 100,00 грн (п. 4 Договору).

Згідно додатку № 1 до договору № 2300/К про відступлення прав вимоги вбачається, що за кредитним договором № 0 від 20.02.2007 року боржником є ОСОБА_2 , за договором поруки - ОСОБА_3 , а за іпотечним договором є ОСОБА_1 , який є іпотекодавцем. |

На виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої службі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкриті виконавчі провадження № 60368495 та № 51555702.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з наявності підстав для заміни стягувача у виконавчих провадженнях у зв`язку із переходом до ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» прав кредитора.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною третьою даної статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 514 ЦК України)

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Положеннями статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності.

З матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2020 року відбувся аукціон активів ПАТ "Дельта Банк" (протокол електронного аукціону №UA-EA-2020-06-18-000028-b), а саме кредитного портфелю, до складу якого увійшло, зокрема, право вимоги за кредитним договором №0 від 20.02.2007, договором поруки та іпотечним договором від 20.02.2007, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевичем О.О., за зареєстрованим в реєстрі номером 512, які відповідно укладні з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

За наслідками проведеного аукціону ТОВ "ФК "ІНВЕНТ" набуло право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за вказаними вище договорами на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 06.08.2020 №2300/К, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "ІНВЕНТ", а також додатку № 1 до цього Договору згідно з яким боржником є ОСОБА_2 , за договором поруки - ОСОБА_3 , а за іпотечним договором є ОСОБА_1 , який є іпотекодавцем.

Зазначений договір, у відповідності до вимог Закону, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю. 06.08.2020 та зареєстрований в реєстрі за №770 із проставленням відповідної печатки нотаріуса та підписів, а тому сумнівів у його достовірності не виникає.

Крім того, у Додатку №1 до вказаного Договору міститься інформація про відступлення прав вимоги за кредитним договором №0 від 20.02.2007 та за іпотечним договором, який також посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О. О. 20.02.2007 за реєстровим номером №512.

На підставі Договору про відступлення прав вимоги від 06.08.2020 №2300/К були внесені відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру Іпотек та змінено Іпотекодержателя належної боржнику ОСОБА_1 квартири трикімнатної загальною площею - 62,7 м.кв, за адресою: АДРЕСА_1 на ТОВ "ФК "ІНВЕНТ", що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №271054018 від 18.08.2021.

Що стосується доводів апелянта щодо неповідомлення боржника ОСОБА_1 про відступлення прав за іпотечним договором, то вони на увагу не заслуговують, оскільки неповідомлення боржника про заміну кредитора не є обставиною, яка унеможливлює правонаступництво. При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 516 ЦК України неповідомлення боржника про зміну кредитора у зобов`язанні несе для нового кредитора ризик виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові. Крім того, як вбачається з матеріалів справи 7 серпня 2020 року ТОВ "ФК "ІНВЕНТ" направило ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення, яке ОСОБА_1 отримав 18 серпня 2020 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення.

Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо щодо виконання боржником своїх зобов`язань первісному кредитору АТ "Дельта Банк".

У рішенні Європейського Суду України з прав людини від 29.06.2004 року у справі "Півень проти України" визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Зважаючи на те, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження і неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав заявника, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про заміну сторони виконавчого провадження є законним та обґрунтованим, оскільки після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач, а тому не замінивши такого стягувача, рішення залишиться невиконаним, оскільки правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 129 -1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства в Україні (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 9 березня 2022 року.

Головуючий

Судді