Справа № 136/1770/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 лютого 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Енера Вінниця", постачальник) через свого представника Островську Л.М. звернулось до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи його тим, що відповідно до ліцензії виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) N 429 від 14.06.2018, починаючи з 01.01.2019 позивач здійснює діяльність із постачання електричної енергії споживачам.

Здійснивши фактичне споживання електричної енергії та оплату виставлених рахунків, починаючи з 01.01.2019, відповідач приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Позивач свої зобов`язання за даним договором виконав, утім відповідач в порушення умов договору допустила заборгованість перед ТОВ "Енера Вінниця" за спожиту електричну енергію у розмірі 28 544, 56 гривень, які у добровільному порядку не сплачує, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву відповідачем не було надано до суду.

Ухвалою суду від 13.10.2022 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, а у справі призначено підготовче судове засідання.

12.01.2022 ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у заявленому обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, про причини неявки не повідомила, заяв та клопотань до суду не направила. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала.

Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 23.02.2022.

Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази дійшов висновку про таке.

Відносини, пов`язані з постачанням електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VІІІ від 13 квітня 2017 року (надалі - Закон) та іншими нормативно-правовими актами, зокрема, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 (надалі - ПРРЕЕ) та Кодексом комерційного обліку, що затверджений Постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018 р. (надалі - Кодекс).

Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальником, які отримали відповідну ліцензію за договором постачання електричної енергії споживачам (ч.1 ст.56 Закону).

ТОВ "Енера Вінниця" відповідно до ліцензії, наданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) N 429 від 14.06.2018, здійснює діяльність із постачання електричної енергії споживачам, починаючи з 01.01.2019.

Відповідно до абзацу 4 пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, упродовж трьох років з 1 січня 2019 року виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території.

Згідно ч. 4 ст. 63 Закону постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Пункт 7 ПРРЕЕ, встановлює, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

У відповідності до абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 7 ПРРЕЕ, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь - яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплату рахунку постачальника універсальних послуг та або факт споживання електричної енергії.

На підставі положень Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП N 312 від 14 березня 2018 року позивачем було розміщено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідач приєднався до умов зазначеного договору, здійснивши фактичне споживання електричної енергії та часткову оплату виставлених рахунків (а.с.14) за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою власника: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Факт постачання електричної енергії відповідачу та її обсяг підтверджується довідкою споживача станом на 21.09.2021 (а.с.14-16) та інформацією оператора системи розподілу АТ "Вінницяобленерго" щодо обсягів спожитої відповідачем електричної енергії (а.с.17, 18).

Заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним договором відповідно до наданого останнім розрахунку становить 28544, 56 грн.

З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, відповідачу направлявся лист - вимога про сплату заборгованості за договорами, яка мала місце станом на 23.06.2021, однак зазначену заборгованість відповідачем не погашено.

Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно підпунктів 1-4 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору; сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону, пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", встановлено обов`язок Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату активної електричної енергії згідно з умовами Договорів.

Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях сформованих у постановах ВСУ від 26.04.2016 року у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВС від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18).

Заборгованість за спожиту електричну енергію відповідача перед позивачем становить 28544, 56 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з тим, суд погоджується із наведеним позивачем розрахунком про споживання відповідачем електричної енергії та враховує, що відповідач не надав жодних заперечень проти розміру заборгованості, не спростував обставин наведених позивачем у позові.

За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Так, відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ураховуючи вищевикладені обставини, в контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та здійснив постачання електроенергії для електроустановок на об`єкт споживача, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив за спожиту електроенергію в повному обсязі, чим порушив вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії та умови Договору, який акцептував шляхом споживання та оплати спожитої електроенергії, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання електроенергії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПЕ України, а оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду в розмірі 2 270 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 610, 614, 626-628, 634, 714, 714 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 141, 223, 263-265, 279, 280, 281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (місце знаходження: 21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, 131) до ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,- задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 28 544 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сорок чотири) гривні 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Світлана ШПОРТУН