РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Буга Р.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

приходить до такого.

Позиція представника позивача

Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь банку 19488,94 грн за кредитним договором № б/н від 2 квітня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до анкети-заяви про надання банківських послуг від 2 квітня 2010 року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого останній було відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт та надано можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, ОСОБА_2 , підписавши вищевказану заяву, зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки на умовах, передбачених договором. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 9 квітня 2019 року.

Станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 2 квітня 2010 року становить 19488,94 коп, з яких 19488,94 заборгованість за простроченим тілом кредита. На думку банку спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 , яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

9 квітня 2021 року до спадкоємців померлої позичальниці позивачем було направлено лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором від 2 квітня 2010 року, однак ніяких дій з боку ОСОБА_1 вчинено не було, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію анкети заяви позичальника про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна», 30 днів пільгового періоду", копію «Умов та правил надання банківських послуг», копію розрахунку заборгованості, копію свідоцтва про смерть позичальниці, копію листа-претензії, копію паспорта відповідачки.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позов не надіслала, свою позицію не виклала.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

11 січня 2022 року справа надійшла з Вінницького апеляційного суду для продовження розгляду.

Заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників справи не надходило.

Ухвалою суду від 12 січня 2022 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 12 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 1 лютого 2022 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк до 15 лютого 2022 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.140).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. За наданою суду інформацією відділу формування та ведення РТГ управління «ЦНАП» Жмеринської міської ради, відповідачка значиться зареєстрованою за адресою, що вказана в позові (а.с. 100). Відповідачці за цією адресою було надіслано копію ухвали від 12 січня 2022 року та копію позову з додатками, які відповідачка отримала особисто 24 січня 2022 року (а.с.142).

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи установлено, що 2 квітня 2010 року ОСОБА_2 заповнила анкету-заяву, підписанням якої підтвердила свою згоду на те, що заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.24).

Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_2 отримала кредитну картку із кредитним лімітом 6000 грн, який в жовтня 2018 року було збільшено до 19680 грн, а в липні 2019 року анульовано (а.с.23).

Як видно з розрахунку, який був наданий позивачем відсоткова ставка за договором кредиту нараховувалась в розмірі 3,5 % річних на суму заборгованості. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за вищезазначеним договором станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість становить 19488,94 грн, з яких 19488,94 грн заборгованість за кредитом (а.с.6 -11).

Відповідно до виписки за договором № б/н від 2 квітня 2010 року підтверджено рух коштів по рахунку, що свідчить про те, що ОСОБА_2 отримала кредитну картку та на протязі тривалого часу проводила операції щодо зняття коштів та погашення заборгованості. В продовж 2010-2019 років частково виконувала умови кредитного договору, а в подальшому припинила оплату чергових платежів (а.с. 12-22).

Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 9 квітня 2019 року (а.с.57).

27 серпня 2020 року до Жмеринської міської державної нотаріальної позивачем направлено претензію кредитора (а.с. 58).

За повідомленням завідуючої Жмеринської міської державної нотаріальної контори Бульби Л.І. від 2 вересня 2020 року № 369/02-14 встановлено, що після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців не звертався, у зв`язку з чим нотаріальна контора не може надати відомостей щодо спадкоємців померлої (а.с.60).

Позивач стверджує, що відповідачка ОСОБА_1 прийняла спадщину, до складу якої входять, в тому числі, боргові зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки.

9 квітня 2021 року позивачем було направлено лист-претензію до відповідачки ОСОБА_1 з вимогою сплатити заборгованість позичальника (а.с 61).

Відповідно до інформації відділу формування та ведення РТГ управління «ЦНАП», за адресою по АДРЕСА_1 станом на дату смерті ОСОБА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 ,. ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 100).

Згідно з витребуваної належним чином завіреної копією спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 193/2019, яка була заведена на підставі претензії АТ «Альфа Банк», за видачею свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався (а.с.77-99).

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині.

Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень статті 1282 ЦК України.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц роз`яснено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в частинах другій, третій статті 1281 ЦК України, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених у статті 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Доказів про те, що відповідачка ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, матеріали справи не містять, рішення суду з цього факту не ухвалювалось.

З матеріалів справи досліджених судом не вбачається жодних доказів, що відповідач у справі є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . Витребувані докази не підтверджують, що відповідачка входить у коло спадкоємців та успадкувала будь-яке майно після смерті померлої.

Відтак позивачем не було доведено належними і допустимими доказами факту того, що ОСОБА_1 успадкувала після померлої ОСОБА_2 будь-яке рухоме чи нерухоме майно, за рахунок якого та в межах вартості якого можливо було б задовольнити вимоги АТ КБ «Приват Банк».

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки стаття 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (стаття 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Інші доводи позивача, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновки суду

З огляду на викладене, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки банком не було доведено факт успадкування ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 спадкового майна (рухомого чи нерухомого), а також того що вартість спадкового майна є співмірним заявленим позовним вимогам.

Розподіл судових витрат

Відповідно до вимог частини першої, частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи, що позов АТ КБ «Приват Банк» не підлягає до задоволення, судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 549, 610, 611, 625, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволені позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Акціонерне товариство "Комерційний Банк "Приватбанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, м. Київ, рахунок для погашення заборгованості НОМЕР_2 , МФО 305299, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ