Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2324/21
Провадження № 2/945/343/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Жиган А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника з позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження.

Свої вимоги обґрунтував ти,що 27 лютого 2010 року позивач та відповідачка, ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб у Міському відділі актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 90. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, різницю характерів та життєвих інтересів. Незважаючи на той факт, що з початку 2017 року сторони не проживали за однією адресою, не підтримували сімейно-шлюбних відносин та не вели спільного господарства, шлюбу вони не розірвали, оскільки в цьому не вбачалось термінової необхідності. Однак почали жити окремо один від одного, внаслідок чого жодних стосунків з відповідачкою позивач не мав з січня 2017 року. В пошуках роботи виїхав з території України в жовтні 2019 року та протягом двох років не повертався. Після від`їзду позивача відповідачка почала мешкати з ОСОБА_3 . Внаслідок цих відносин відповідачка народила доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як вбачається з дати народження дитини, відповідачка завагітніла в той період коли позивача не було в країні, однак внаслідок того, що шлюб з відповідачкою на той час ще не розірвали, формально батьком дитини вважався позивач. Таким чином, на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини, Центральний районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видав відповідачці Свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 від 19 грудня 2020 року, відповідний актовий запис № 332, в якому в графі «батько» зазначив позивача, ОСОБА_1 . На момент видачі зазначеного Свідоцтва про народження дитини, його в країні не було, він не знав, що відповідачка була вагітна та народила дитину і не надавав своєї згоди на реєстрацію себе в якості батька дитини. У липні 2020 року відповідачка подала позовну заяву до суду про розірвання шлюбу. Про це вона повідомила позивача в телефонному режимі. Проти розірвання шлюбу не заперечував, однак на судовому засіданні присутній не був, оскільки повертатися в країну на той час наміру не мав. Таким чином, згідно Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2020 року, шлюб з відповідачкою було розірвано. Навіть в тексті рішення суду зазначено, що сторони шлюбні стосунки фактично припинили з початку 2017 року. Після розірвання шлюбу з позивачем, відповідачка зареєструвала новий шлюб з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Згідно Висновку експертного дослідження Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 22.11.2021р. за № ЕД-19/115-21/14544-БД ймовірність того, що ОСОБА_3 може бути біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 99,642%, що доводить відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 та дитиною, ОСОБА_4 . За таких умов вважає, що не може бути батьком ОСОБА_4 , та відомості про батьківство, внесені у Свідоцтво про народження дитини є такими, що не відповідають дійсності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мехтієва С.Н. не з`явилися, при цьому представником позивача подано заяву про розгляд справи у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнала позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

27 лютого 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 90 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідачки народилась донька ОСОБА_4 , про що Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 332 в якому батьком дитини зазначено ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2020 року, шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » реєструючи шлюб з ОСОБА_3 , який було зареєстровано Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08 травня 2021 року, актовий запис № 26.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Миколаєві у віці 37 років, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблений відповідний актовий запис 3992.

Згідно Висновку експертного дослідження Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 22.11.2021р. за № ЕД-19/115-21/14544-БД ймовірність того, що ОСОБА_3 може бути біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 99,642%.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Однак, позивач має обґрунтовані сумніви у своєму батьківстві.

Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК).

Згідно п.11 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

18.01.2022року відповідач ОСОБА_2 подала заяву про визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що відповідач визнала позов та факт відсутності кровного споріднення позивача та дитини , суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 122, 124, 126, 127, 136 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 206, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серія НОМЕР_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_6 ;РНОКПП НОМЕР_7 ) про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження - задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серія НОМЕР_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), як батька дитини з актового запису № 332 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого Центральним районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 19 грудня 2020 року за № 332.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М.М.Войнарівський