Справа № 177/219/22
Провадження № 2-о/177/14/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 березня 2022 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Данилової А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

07.02.2022 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме встановити, що він є рідним сином ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви вказував, що за життя ОСОБА_2 мала право власності на земельну ділянку площею 1,6126 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про свідчить державний акт на право власності на землю серії ДП № 062410.

Він прийняв спадщину після смерті матері та з питання отримання свідоцтва про право на спадщину звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв`язку не підтвердженням факту родинних відносин, через наявність розбіжностей в написанні прізвище матері у її свідоцтві про смерть та в його свідоцтві про народження.

Відповідно, встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації права на спадкування, при цьому інші спадкоємці за законом відсутні.

Заявник та його представник до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, що відповідно до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заінтересована особа - Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь представника у розгляді справи не забезпечила, про причини неявки не повідомила, відзиву не подано, що відповідно до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 7).

За життя ОСОБА_3 належало право власності на земельну ділянку площею 1, 6126 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серії ДП № 062410 від 04.04.1995 (а.с. 8).

Як слідує з матеріалів спадкової справи, відкритої Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявник є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, який у визначений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а його брат ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь брата ОСОБА_1 заявника по справі.

Однак, як слідує з постанови державного нотаріуса від 10.09.2020, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що з наявних документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлою, не вбачається, що заявник є сином спадкодавця. Заявнику рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Таким чином, для оформлення спадщини в нотаріальній конторі заявнику необхідно встановити факт родинних відносин, що є можливим лише в судовому порядку.

Факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_3 підтверджується наступним.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 09.07.1952 року заявник « ОСОБА_5 » (російською мовою) народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , прізвище на російській мові " ОСОБА_6 ", батьки: батько - на російській мові " ОСОБА_6 ", мати - на російській мові " ОСОБА_7 ", українка, місце народження заявника: с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 68 (а.с. 6).

В свідоцтві про смерть спадкодавця, матері заявника, її прізвище українською мовою вказано як ОСОБА_8 (а.с. 7), що й призводить до неможливості реалізації прав на спадщину в позасудовому порядку. Однак, відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 31.01.2022 № 056/98-п, українські записи прізвищ « ОСОБА_9 » в паспорті заявника, « ОСОБА_10 » в свідоцтві про смерть спадкодавця та запис російською мовою « ОСОБА_6 » в свідоцтві про народження заявника, є ідентичними. Субнормативний український запис « ОСОБА_10 » виник внаслідок неврахування походження цього прізвище та неправомірного застосування етимологічного принципу при відтворенні української форми прізвища з його російського запису (а.с. 10).

Вищевказані докази дають суду можливість дійти висновку про доведення факту родинних відносин між заявником та спадкодавцем ОСОБА_3 , як між сином та матір`ю, про встановлення яких просить заявник.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Беручи до уваги викладене, встановлення в судовому засідання доведення факту родинних відносин між заявником та спадкодавцем, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити, встановивши факт, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя М.В. Березюк