головуючий у суді І інстанції Гребенюк В.В.
провадження № 22-ц/824/3539/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Андрушко Ігоря Петровича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 6 225 грн 98 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 2 500 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 500 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 40 грн 39 коп.

Також у вказаному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення в цій частині мотивоване тим, що на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги та копію квитанції на суму 5 000 грн. Відповідачем не надано суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Андрушко І.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року в частині відмови ОСОБА_1 у стягненні на його користь витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нім судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у відзиві на позов відповідачем зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому зазначено, що відповідач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн. до відзиву додано копію договору про надання правничої допомоги та копію квитанції про сплату відповідачем на користь адвокату гонорару за представництво у суді першої інстанції фіксованої суми у розмірі 5 000 грн. Відповідно до умов указаного договору про надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату фіксований, що місячний гонорар (винагороду) та/або клієнт авансово сплачує адвокату гонорар (винагороду) у фіксованій сумі та/або у процентному співвідношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін. Умовами договору також визначено, що складання акта надання правової (правничої) допомоги не є обов`язковим.

На підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 23 березня 2020 року відповідачу надана правнича допомога, пов`язана зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, в рамках цивільної справи № 758/10915/18:

участь у судових засіданнях, які відбулися: 22 травня 2020 року, 12 жовтня 2020 року, 03 березня 2021 року, 14 квітня 2021 року;

підготовка та подання заяви про усунення недоліків у цивільній справі, відзиву на позовну заяву, заяви про видачу копії судового рішення;

звернення з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб.

Також відповідач просить стягнути з позивача на його користь витрати на правничу (правову) допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 700 грн.

Від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить суд залишити рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а також відмовити у задоволенні вимоги відповідача про стягнення витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції.

Відзив обґрунтований тим, що витрати на правничу (правову) допомогу у заявленому розмірі за складання відзиву у такій простій справі про дорожньо-транспортну пригоду та участь в одному судовому засіданні не є обґрунтованими та пропорційними до предмету та ціни позову.

Також від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, у яких він посилається на висновки Європейського суду з прав людини, які викладені у рішення від 18 листопада 2021 року у справі «COLIC проти Хорватії» за заявою № 49083/18.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року не оскаржується у частині стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, тому предметом апеляційного перегляду є оскаржуване рішення лише у частині відмови у стягненні з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Судом встановлено, що 23 березня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Андрушко І.П. укладений договір про надання правничої (правової) допомоги (далі - договір) (а.с. 79).

Відповідно до пункту 1 договору за цим договором адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах та у порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідна для виконання договору.

Отримання гонорару (винагород) адвокатом за надання правової (правничої) допомоги відбувається у готівковий чи безготівковий спосіб. Розмір гонорару (винагороди) визначається сторонами (пункт 1.4 договору).

Оплата здійснюється за домовленістю сторін шляхом попередньої оплати, оплати частинами або оплати після надання відповідної правової (правничої) допомоги.

Згідно з пунктом 4.2 договору при визначенні розміру гонорару (винагороди) враховується:

- обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення;

- ступінь складності правових питань, що стосуються доручення;

- вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийнятно Адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання;

- необхідність виїзду у відрядження;

- важливість доручення з точки зору інтересів клієнта;

- особливі або додаткові вимога клієнта стосовно строків виконання доручення;

- характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом;

- професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката.

За надання правової (правничої) допомоги, відповідно до даного договору та домовленості сторін, клієнт сплачує адвокату фіксований, щомісячний гонорар (винагороду), та/або клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар (винагороду) у фіксованій сумі та/або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін. Крім цього, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (винагороду) (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду за заявою іншої сторони у справі (пункт 4.3 договору).

Пунктом 4.10 договору визначено, що за результатами надання правової (правничої) допомоги, на вимогу однієї із сторін, може складатися акт надання правової (правничої) допомоги, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої правової (правничої) допомога та її вартість.

ОСОБА_1 сплачено на користь адвоката Андрушка І.П. гонорар за договором про надання правничої (правової) допомоги від 23 березня 2020 року за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 5 000 грн, що підтверджується квитанцією від 05 червня 2020 року (а.с. 97).

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги та квитанцію про оплату правової допомоги у розмірі 5 000 грн згідно з указаним договором.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що гонорар адвоката є фіксованим, а умовами договору про надання правової допомоги не передбачено обов`язковість складання акта надання правової (правничої) допомоги.

Однак умовами договору не визначено розмір гонорару, а зазначено лише, що такий визначається сторонами (пункт 4.1).

Пунктом 4.2 передбачено умови, які враховуються при визначенні гонорару (обсяг, час роботи, складність та ін.), однак не зазначено вартість кожної послуги, з урахуванням якої можна здійснити розрахунок витрат на правову допомогу, а також перевірити правильність його здійснення.

Матеріали справи не містять детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у вказаному договорі про надання правничої допомоги не вказано у якій справі надаються ці послуги.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутність цих документів не дозволяє суду надати оцінку розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу щодо їх дійсності, необхідності й розумності.

За відсутності детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, неможливо встановити, чи відповідає зазначена у квитанції сума обсягу та вартості наданих адвокатом послуг.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що наявні у матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Висновки суду першої інстанції в цій частині відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

У частині часткового задоволених вимог про відшкодування шкоди рішення суду першої інстанції відповідачем не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Андрушко І.П.

Оскільки оскаржене судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то витрати відповідача на правову допомогу, понесені під час розгляду справи апеляційним судом, не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Андрушко Ігоря Петровича залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська