Справа № 214/4694/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., розглянувши в порядку ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування, -
В червні 2021 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. за № 2612, вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач не будучи власником казаної квартири залишається зареєстрований в ній, чим чинить перешкоди у користуванні власністю позивачу. Відповідач з моменту реєстрації фактично не користується квартирою, не здійснює ніяких дій щодо її утримання. На теперішній час збільшились нарахування по жилого-комунальним послугам, позивач має намір продати квартиру у зв`язку із чим виникла необхідність звернутися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року вказану позовну заяву передано на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в спрощеному провадженні з викликом сторін.
Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року за клопотання представника позивача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради.
Позивачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у матеріалах справи мається письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечуває.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі на адресу суду не надходило.
Представник третьої особи Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без участі представника, щодо позовних вимог покладалась на розсуд суду.
Представник третьої особи Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд розглянувши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.01.2022 року (а.с.32-33).
Як вбачається з довідки № 3 від 27.05.2021, виданої Криворізької об`єднаною міською довідково-інформаційною службою, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Згідно акту від 04.06.2021 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 та посвідченого директором ТОВ Житлокомцентр, відповідач ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 01 листопада 2016 року (а.с.8).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно зст.328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Так, позивачка ОСОБА_1 є єдиною власницею спірної квартири та правомірно набула право власності на неї.
Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником квартири, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним їй на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрований відповідач, який не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з більше п`яти років, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Відповідно ст.141ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 908 грн.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 319, 321, 328, 379, 391,405 ЦК України ст.ст.4, 12,13, 23, 54, 76-83, 141, 258, 259,263, 264, 265, 268, 273, 279, 280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 03.03.2022 року.
Суддя: М. Д. Власенко