Справа № 148/1589/21
Провадження №2/148/90/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 лютого 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.06.2021 між ним та відповідачем укладено договір позики грошових коштів. Відповідно до п. 1, 2 даного договору позивач позичив відповідачу 1066000 грн., які зобов`язувався повернути до 25.07.2021 одним плачежем або частинами. Позивач 26.07.2021 звертався до відповідача з вимогою про повернення позики, на що той відповів, що кошти повернуті не будуть.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 24.06.2021 в розмірі 1066000 грн. та судові витрати, понесені ним зі сплати судового збору та витрат на оцінку майна відповідача.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с. 157).

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії договорру позики, укладено 24.06.2021 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 у якості позики передав відповідачу ОСОБА_1 1066000 грн. (п. 1 договору).

Відповідно до п. 2 договору зазначену суму коштів позичальник зобов`язувався повернути позикодавцю до 25.07.2021 одним платежем або частинами.

За п. 8 даний договір укладено у присутності свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що в судовому засідані доведено, що між стронами укладено договір позики та що позичальник - відповідач ОСОБА_4 , отримавши у позику грошові кошти у розмірі 1066000 грн., в обумовлений у договорі строк, їх не повернув.

За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, оскільки відповідач у добровільному порядку позичені кошти у визначений договором строк не повернув, вказана сума боргу підлягає стягненню з нього на користь позивача у судовому порядку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у загальному розмірі 11568 грн., з яких: 10660 грн. судовий збір за подання позовної заяви до суду (а.с. 132) та 908 грн. судовий збір за подання заяв про забезпечення позову (454 грн. + 454 грн.) (а.с. 8, 97).

Вирішуючи питання про стягнення інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до квитанції ТОВ "Подільський експертний центр" № 39 від 02.09.2021 (а.с. 43), вартість експертної оцінки ринкової вартості належного відповідачу майна, на яке позивач просив накласти арешт в цілях забезпечення позову - транспортний засіб марки "DAF", державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортний засіб марки "DAF", державний номерний знак НОМЕР_2 і на яке ухвалою суду від 06.09.2021 накладено арешт в цілях забезпечення позову (а.с. 82-83), - склала 2000 грн.

Відповідно до квитанції ТОВ "Подільський експертний центр" № 41 від 02.09.2021 (а.с. 76) вартість експертно-грошової оцінки належної відповідачу земельної ділянки, на яку позивач просив накласти арешт в цілях забезпечення позову, площею 2,6342 га., кадастровий номер :03:002:0058, і на яку ухвалою суду від 06.09.2021 накладено арешт в цілях забезпечення позову (а.с. 82-83), - склала 1000 грн.

Відповідно до квитанції ТОВ "Подільський експертний центр" № 43 від 22.09.2021 (а.с. 126), вартість експертної оцінки ринкової вартості належного відповідачу майна, на яке позивач просив накласти арешт в цілях забезпечення позову - транспортний засіб марки "DAF", реєстраційний номер НОМЕР_3 , і на яке ухвалою суду від 29.09.2021 накладено арешт в цілях забезпечення позову (а.с. 136-137), - склала 1000 грн.

Отже, загальний розмір витрат позивача на залучення експертів склав 4000 грн. (2000 грн. + 1000 грн. + 1000 грн.).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з залучення експертів у розмірі 4000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 204, 207, 524, 526, 626, 627, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 76-81, 141, ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 24.06.2021 в розмірі 1066000 (один мільйон шістдесят шість тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати з оплати судового збіру в розмірі 11568 (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень та витрати, пов`язані з залучення експертів у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: