Справа № 304/260/20 Провадження № 6/304/1/2022
У Х В А Л А

04 березня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про виправлення описок і помилок, поновлення пропущеного строку та видачу дублікатів виконавчих документів у справі № 2-279/11 для пред`явлення до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

АТ «Райффайзен Банк Аваль» (яке у подальшому змінило своє найменування на АТ «Райффайзен Банк») звернулося до суду із заявою, вимоги якої зводяться до наступного: 1. Виправити описки у рішенні Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2011 року та помилки в оригіналі виконавчого листа № 2-279/11, виданого Перечинським районним судом Закарпатської області 05 грудня 2011 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/4080/82/40614 від 24 вересня 2008 року у розмірі 230 497 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: а) встановити правильну назву вулиці АДРЕСА_1 ), на якій розташований житловий будинок, належний на праві власності на підставі Договору дарування від 27 червня 2007 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1003, ОСОБА_1 , б) встановити правильну особу власника земельної ділянки площею 0,1420 га, кадастровий №:01:004:0009, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну останньому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 445953 від 23 червня 2008 року; 2. Видати оригінал виконавчого листа № 2-279/11 про стягнення боргу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/4080/82/40614 від 24 вересня 2008 року у розмірі 230 497 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку площею 0,1420 га, кадастровий №:01:004:0009, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_2 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 445953 від 23 червня 2008 року; 3. Видати дублікат виконавчого листа № 2-279/11 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/4080/82/40614 від 24 вересня 2008 року у розмірі 230497 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві власності на підставі Договору дарування від 27 червня 2007 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1003, ОСОБА_1 . 4. Визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих документів № 2-279/11, виданих Перечинським районним судом щодо боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; 5. Поновити АТ «Райффайзен Банк Аваль» строк для пред`явлення вказаних виконавчих листів для примусового виконання. Свою позицію мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду від 15 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-279/11 задоволено його позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, із зазначеного рішення суду та правовстановлюючих документів на майно вбачається, що з 27 червня 2007 року житловий будинок з надвірними будовами та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ; з 23 червня 2008 року земельна ділянка площею 0,1420 га, кадастровий №:01:004:0009, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; з 26 вересня 2009 року вказані житловий будинок та земельна ділянка перебувають під заставою, іпотекодержатель - АТ «Райффайзен Банк Аваль», іпотекодавці ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Разом з цим, у рішенні суду та виконавчому листі щодо ОСОБА_1 у справі № 2-279/11 невірно зазначено назву вулиці, на якій розташований житловий будинок (помилково вказано АДРЕСА_2 , та власника земельної ділянки ( ОСОБА_1 замість ОСОБА_2 ). При цьому, оригінал виконавчого листа щодо звернення стягнення на земельну ділянку боржника ОСОБА_2 судом не було видано взагалі. Станом на 21 лютого 2020 року рішення суду від 15 листопада 2011 року залишається не виконаним, вказані недоліки унеможливлюють його виконання. У той же час, згідно повідомлення начальника Великоберезнянського міжрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 перебував на примусовому виконанні у ВДВС Перечинського РУЮ Закарпатської області з 09 червня 2015 року. Однак, 25 грудня 2015 року головним державним виконавцем на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона стягнення на майно боржника) винесено постанову № 47777001 про повернення виконавчого документа стягувачу, яка разом з оригіналом виконавчого листа в банк не надходили. Підтвердити відправлення виконавчого документа № 2-279/11 на адресу стягувача відділ ДВС не може у зв`язку із знищенням реєстрів на відправлену кореспонденцію за 2015 рік через закінчення її терміну зберігання, що дозволяє зробити висновок про втрату документів при пересилці. Так, у період 2016-2019 років в АТ «Райффайзен Банк Аваль» проводилися зміни в організаційній структурі Закарпатської регіональної дирекції, а саме відбувалося переміщення відповідного відділу та всіх виконавчих документів з м. Ужгород в м. Херсон, що ускладнило своєчасне виявлення факту відсутності оригіналу виконавчого листа № 2-279/11. Враховуючи вищенаведене та те, що зобов`язання позичальника перед банком за кредитним договором № 014/4080/82/40614 від 24 вересня 2008 року залишаються не виконаними, тому просить подану ним заяву задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник АТ «Райффайзен Банк» не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій попередньо заявлені вимоги підтримала, розгляд таких просила провести без її участі.

ОСОБА_2 та його захисник адвокат Косаковський В.О. у судове засідання не з`явилися, однак у ході розгляду справи останній подав до суду заперечення, в якому у задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні суду, помилки у виконавчому листі, а також про видачу оригіналу виконавчого листа, дублікату виконавчого листа і поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання просив відмовити. Свою позицію мотивував тим, що із заяви представника АТ «Райффайзен Банк» вбачається, що виконавчий лист № 2-279/11 було звернено до виконання у 2015 році, однак 25 грудня 2015 року постановою державного виконавця у виконавчому провадженні № 47777001 такий повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, із доводів заявника вказану постанову разом із оригіналом виконавчого документа АТ «Райффайзен Банк» не отримувало, а документальне підтвердження факту направлення органом ДВС постанови та оригіналу виконавчого листа на адресу стягувача відсутнє через закінчення строків давності (п`ять років) зберігання інформації та знищення відповідних реєстрів. Враховуючи, що з моменту винесення рішення Перечинського районного суду від 15 листопада 2011 року до моменту подання банком заяви пройшло більше 9 років, АТ «Райффайзен Банк» мало можливість раніше звернутися до ДВС, але через свою бездіяльність пропустило строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому беручи до уваги вину заявника у пропуску відповідних строків вважає задоволення його заяви неможливим.

У судове засідання ОСОБА_1 також не з`явилася, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №0 від 14 липня 2020 року така померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 64-65), питання заміни сторони виконавчого провадження заявником не ставилося, тому суд його не вирішував.

Ухвалою Перечинського районного суду від 15 листопада 2021 року до участі у цивільній справі № 304/260/20 за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про виправлення описок і помилок, поновлення пропущеного строку та видачу дублікатів виконавчих документів у справі №2-279/11 для пред`явлення до виконання залучено правонаступників заінтересованої особи ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканців АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 269, ч. 3 ст. 432, ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень, поновлення пропущеного строку та видачу дубліката виконавчого листа.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що згідно п. 1.1.3 кредитного договору № 014/4080/82/40614 від 24 вересня 2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , виконання зобов`язань за цим договором забезпечується іпотекою нерухомості будинком по АДРЕСА_1 , який на момент укладення цього договору належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується договором дарування будинку від 27 червня 2007 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1003, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15090626 від 03 липня 2007 року (а. с. 16-20, 24-25).

Також встановлено, що відповідно до п. 1.2 договору іпотеки № 014/4080/82/40614 від 26 вересня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержатель), ОСОБА_1 (іпотекодавець, майновий поручитель позичальника ОСОБА_2 ) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) та зареєстрованого в реєстрі за № 2137, предметом іпотеки є житловий будинок з надвірними будовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , а також земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1420 га в АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 (а. с. 26-29).

У той же час, рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-279/11 позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/4080/82/40614 від 24 вересня 2008 року в сумі 230497 (двісті тридцять тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 00 коп. звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Конончук В.Ю. 27 червня 2007 року по реєстру № 1003, зареєстрованого в РКП «БТІ» Перечинської районної ради 03 липня 2007 року в книзі 1 номер запису 30, реєстраційний номер 19369770, а також земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі державного акту ЯЕ № 445953 на право власності на земельну ділянку, виданого Зарічівською сільською радою 23.06.2008р., кадастровий номер :01:004:0009; стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп., як сплачений судовий збір і 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. (а. с. 10-11).

На виконання вказаного рішення суду 05 грудня 2011 року було видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 , який на підставі заяви стягувача від 28 травня 2015 року перебував на примусовому виконанні в Перечинському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області. Постановою головного державного виконавця від 25 грудня 2015 року виконавчий лист повернуто стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено, що не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави та/або предметом іпотеки, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника, за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно). Після цього виконавчий лист № 2-279/11 від 05 грудня 2011 року щодо боржника ОСОБА_1 повторно пред`явлений до виконання не був (а. с. 21, 22, 32-33). Виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 Перечинським районним судом Закарпатської області не видавався (а. с. 14).

Таким чином, суд при ухваленні рішення від 15 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-279/11 допустив описку, внаслідок чого виконавчий лист також було видано з помилкою, а саме у таких було невірно вказано відомості про предмети іпотеки, зокрема щодо вулиці, на якій розташований будинок, що належав ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , та власника земельної ділянки по АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 замість вірного ОСОБА_2 ).

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2013 року у цивільній справі № 2-279/11 постановлено виправити описку в рішенні Перечинського районного суду від 15 листопада 2011 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки у резолютивній частині рішення вказати, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/4080/82/40614 від 24 вересня 2008 року в сумі 230497 (двісті тридцять тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 00 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Конончук В.Ю. 27 червня 2007 року по реєстру № 1003, зареєстрованого в РКП «БТІ» Перечинської районної ради 03 липня 2007 року в книзі 1 номер запису 30, реєстраційний номер 19369770, а також земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі державного акту ЯЕ № 445953 на право власності на земельну ділянку, виданого Зарічівською сільською радою 23 червня 2008 року, кадастровий номер :01:004:0009 (а. с. 89-91).

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно ч. 1, 4 ст. 432 цього Кодексу суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Оскільки допущені судом описки і помилки у рішенні та виконавчому листі №2-279/11 відповідно впливають на їх виконання, ухвалою суду від 10 червня 2013 року такі недоліки частково були усунуті (зокрема щодо вірного зазначення власника земельної ділянки, що є предметом іпотеки), стягнення за виконавчим документом ще не відбулося взагалі, тому суд приходить до висновку про необхідність виправлення решти розбіжностей з метою дотримання вищевказаних вимог, тоді як у вимозі про виправлення описки у рішенні суду у частині зазначення власника земельної ділянки слід відмовити.

При цьому, у поданій заяві АТ «Райффайзен Банк» просить на виконання рішення Перечинського районного суду від 15 листопада 2011 року видати оригінал виконавчого листа № 2-279/11 щодо боржника ОСОБА_2 .

Так, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI ЦПК України.

Згідно ч. 1, 5 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до п. 1-3 розділу XIX Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20 серпня 2019 року, звернення до виконання судових рішень здійснюється в порядку та в строки встановлені відповідно до вимог процесуального законодавства, Кримінально-виконавчого кодексу України, з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших нормативно-правових актів. Виконавчі документи (виконавчий лист, наказ, судовий наказ, постанова, ухвала), які виготовляються судом, мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Виконавчий лист (наказ) формується на підставі внесених даних в АСДС.

Отже, ні нормами ЦПК України, ні нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачена видача виконавчого листа на виконання рішення суду на підставі ухвали суду.

Нормами ЦПК України передбачено лише, що суд шляхом постановлення ухвали може виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (стаття 432 ЦПК України), поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання (стаття 433 ЦПК України) або в разі втрати виданого виконавчого листа видати його дублікат (пункт 17.4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України).

Крім того, у ЦПК України взагалі відсутня процесуальна норма, яка б передбачала розгляд судом заяви про видачу виконавчого листа та постановлення відповідної ухвали.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Компетенційна складова цього поняття пов`язана із наявністю юрисдикції для розгляду справ і правильним використанням судами функціональних повноважень за результатами розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вважає, що вислів «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, а й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Так, ЄСПЛ зазначає, що правильно мають застосовуватися і функціональні повноваження суду. Зокрема, порушення було визнане у справах проти України, коли при перегляді постанов Вищого господарського суду України Верховний Суд України, який міг або скасувати постанову Вищого господарського суду України та повернути справу на новий розгляд до нижчого суду, або ж припинити провадження у справі, залишив у силі постанову апеляційного суду, перевищивши свої повноваження (Firma Veritas TOV v. Ukraine, no. 2217/07, §§ 26-30, 15 May 2012).

Враховуючи вищенаведене та те, що нормами ЦПК України не передбачено постановлення ухвали про видачу виконавчого листа, відтак вирішення заяви АТ «Райффайзен Банк» у цій частині саме шляхом ухвалення судового рішення було б перевищенням своїх повноважень судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №554/15618/13-ц (провадження № 61-23295св19) та від 02 вересня 2020 року у справі № 426/12550/16-ц (провадження № 61-8881св20).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, відповідно до ст. 22 Закону України № 606-ХІV «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закону № 606-ХІV) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються, зокрема для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно ст. 23 цього Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Норма аналогічного змісту міститься і в ч. 5 ст. 12 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

При цьому, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140,00 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

13 квітня 2021 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" №1381-IX, відповідно до якого Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (який втратив чинність 21 квітня 2021 року) поновив свою дію на п`ять місяців з дня набрання чинності Законом №1381-IX та діяв з 23 квітня до 23 вересня 2021 року.

Однак, на час постановлення даного судового рішення Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" втратив чинність.

Таким чином, оскільки виконавчий лист № 2-279/11, що виданий 05 грудня 2011 року Перечинським районним судом, повернутий стягувачу 25 грудня 2015 року на підставі п. 9 ч.1 ст. 47 Закону № 606-ХІV, тобто через встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, тому враховуючи, що дія відповідної заборони закінчилася тільки 23 вересня 2021 року (із втратою чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»), суд приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання почався з моменту закінчення дії відповідної заборони, відтак заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» у частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 до виконання до задоволення не підлягає.

Щодо визнання поважною причиною пропуску та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого документу № 2-279/11 щодо боржника ОСОБА_2 , то суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 16.6 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 68 від 27 червня 2006 року, чинної на дату набрання рішенням Перечинського районного суду від 15 листопада 2011 року та ухвалою цього ж суду від 10 червня 2013 року законної сили, для виконання судового рішення в цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист. Якщо на підставі постановленого рішення належить передати майно, що є в кількох місцях, або якщо рішення постановлено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним листом.

Розділом 29 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 17 грудня 2013 року № 173, на підставі якої втратила чинність попередня Інструкція № 68, звернення до виконання судових рішень здійснюється з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження», а також інших актів законодавства. Виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.

Згідно акту про знищення № 2 від 11 вересня 2017 року цивільна справа № 2-279/11 Перечинським районним судом Закарпатської області знищена, внаслідок чого достеменно встановити чи звертався АТ «Райффайзен Банк» до суду із заявою про видачу йому виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 неможливо.

У той же час, наявність у прохальній частині цієї заяви вимоги про видачу оригіналу виконавчого листа № 2-279/11 щодо ОСОБА_2 суд розцінює як подання відповідної заяви.

Відповідно до ст. 22 Закону № 606-ХІV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Перечинського районного суду від 15 листопада 2011 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2011 року, закінчився 30 листопада 2012 року, так як відомостей про переривання цього строку судом не встановлено.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником, вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження тощо.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

Виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

За таких обставин, з метою виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що причина пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-279/11 щодо ОСОБА_2 може бути визнана поважною, а строк поновлено.

Крім цього, в обґрунтування підставності своїх вимог щодо видачі судом дублікату виконавчого листа № 2-279/11 щодо боржника ОСОБА_1 , заявник посилається на те, що йому оригінал такого з Перечинського відділу ДВС не надходив, відомості про дотримання останнім вимог щодо направлення рекомендованим поштовим відправленням чи під розписку відсутні, відтак вказане свідчить про втрату оригіналу виконавчого листа.

Згідно повідомленням начальника Великоберезнянського міжрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 1444/14.2-18/3488 від 29 січня 2020 року виконавчий лист № 2-279/11, виданий Перечинським районним судом 05 грудня 2011 року щодо боржника ОСОБА_1 на виконанні у відділі ДВС не перебуває. Згідно даних АСВП-спецрозділ вказаний виконавчий лист 25 грудня 2015 року був повернутий стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-ХІV та перебував у стані, як завершене виконавче провадження. Надання більш детальної інформації є неможливою через знищення архіву виконавчих проваджень за 2015 рік. Підстав видати довідку про втрату виконавчого документу Перечинським відділом ДВС немає, так як виконавчий документ був направлений стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в м. Ужгород, пл. Театральна, № 19, що не виключає факту втрати оригіналу виконавчого листа останнім (а. с. 30-31, 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону № 606-ХІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто повернення виконавчого листа стягувачу) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Однак, будь-які відомості про дотримання вищевказаних вимог органом ДВС відсутні.

Також, згідно Акту про втрату виконавчого документа АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 114/5-178848 від 21 лютого 2020 року під час службової перевірки у останньому було встановлено факт відсутності у матеріалах особової справи проблемного позичальника ОСОБА_2 оригіналу виконавчого листа № 2-279/11, виданого Перечинським районним судом Закарпатської області 05 грудня 2011 року, щодо боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що на даний час рішення Перечинського районного суду від 15 листопада 2011 року, на підставі якого виданий виконавчий лист № 2-279/11 про стягнення з ОСОБА_1 боргу, залишається невиконаним (а. с. 8, 32-33), є всі підстави вважати вказаний виконавчий лист втраченим у ході пересилання, а оскільки строк, встановлений для пред`явлення такого до виконання, не закінчився, тому може видати його дублікат.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.129-1 Конституції України, ст. 3, 23, 31 Закону України № 606-ХІV «Про виконавче провадження», ч. 5 ст. 12 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження», ст. 2, 7, 10, 44, 258-261, 263, 269, 431-433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про виправлення описок і помилок, поновлення пропущеного строку та видачу дублікатів виконавчих документів у справі № 2-279/11 для пред`явлення до виконання задовольнити частково.

Виправити описку у рішенні Перечинського районного суду від 15 листопада 2011 року та ухвалі цього ж суду від 10 червня 2013 року у справі № 2-279/11, зазначивши у вступній, описовій, мотивувальній і резолютивній частинах судових рішень у відповідних відмінках вірну назву вулиці, на якій знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування будинку від 27 червня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1003, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15090626 від 03 липня 2007 року, « ОСОБА_5 » замість помилково вказаної «Дружби».

Виправити помилки у виконавчому листі № 2-279/11, виданому Перечинським районним судом Закарпатської області 05 грудня 2011 року, щодо боржника ОСОБА_1 , та викласти резолютивну частину рішення із урахуванням ухвали Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2013 року у наступній редакції:

«В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/4080/82/40614 від 24 вересня 2008 року в сумі 230497 (двісті тридцять тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 00 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Конончук В.Ю. 27.06.2007 по реєстру №1003, зареєстрованого в РКП «БТІ» Перечинської районної ради 03.07.2007 в книзі 1 номер запису 30, реєстраційний номер 19369770, а також земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі державного акту ЯЕ № 445953 на право власності на земельну ділянку, виданого Зарічівською сільською радою 23.06.2008, кадастровий номер :01:004:0009».

Видати дублікат виконавчого листа № 2-279/11 щодо боржника ОСОБА_1 , виданого Перечинським районним судом Закарпатської області 05 грудня 2011 року про звернення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/4080/82/40614 від 24 вересня 2008 року в сумі 230497 (двісті тридцять тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 00 коп. стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Конончук В.Ю. 27.06.2007 по реєстру №1003, зареєстрованого в РКП «БТІ» Перечинської районної ради 03.07.2007 в книзі 1 номер запису 30, реєстраційний номер 19369770, а також земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі державного акту ЯЕ № 445953 на право власності на земельну ділянку, виданого Зарічівською сільською радою 23.06.2008, кадастровий номер :01:004:0009.

У задоволенні вимог про виправлення описки у рішенні суду у частині зазначення власника земельної ділянки та про визнання поважною причиною і поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа № 2-279/11 щодо боржника ОСОБА_1 відмовити повністю.

Визнати поважною причину пропуску Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа № 2-279/11 щодо боржника ОСОБА_2 .

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 , виданого Перечинським районним судом Закарпатської області у справі № 2-279/11 про звернення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/4080/82/40614 від 24 вересня 2008 року в сумі 230497 (двісті тридцять тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 00 коп. стягнення на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі державного акту ЯЕ № 445953 на право власності на земельну ділянку, виданого Зарічівською сільською радою 23.06.2008, кадастровий номер :01:004:0009.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.