Провадження № 2/686/2013/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнувши з відповідача на її користь грошову компенсацію Ѕ вартості транспортного засобу марки «Citroen», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 54250 грн. та Ѕ вартості мотоблоку Zubr в сумі 12500 грн., посилаючись на те, що вказане майно було придбане ними за час шлюбу та за спільні кошти подружжя. Однак, в добровільному порядку провести поділ вказаного майна останній відмовляється.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду письмовий відзив, в якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що мотоблок Zubr за час шлюбу з позивачем придбаний не був, а транспортний засіб марки «Citroen», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 був відчужений 9 січня 2020 року, тобто до розірвання шлюбу.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 6 червня 1992 року по 25 травня 2020 року. 9 січня 2020 року ОСОБА_3 продав транспортний засіб марки «Citroen», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 за 5000 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Однак, ні позивачем, ні її представником не надано суду доказів, які б вказували на придбання транспортного засобу марки «Citroen», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та мотоблоку Zubr за спільні кошти подружжя та за час шлюбу. Таких доказів не здобуто і судом. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказаних фактів також не підтвердив.

Крім того, позивач до суду з вимогою про визнання вказаного майна їх спільною сумісною власністю не зверталась.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. 368 ч. 3 ЦК України, ст. ст. 61, 68 ч. 1, 69, 70 ч. 1 СК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнувши з відповідача на її користь грошову компенсацію Ѕ вартості транспортного засобу марки «Citroen», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 54250 грн. та Ѕ вартості мотоблоку Zubr в сумі 12500 грн., придбаних у шлюбі, відмовити.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

10.02.2022