Cправа №539/1238/21
Провадження№2/549/11/22
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2022 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судового засідання - Бибик О.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав,

установив:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з 11.10.2008 по 30.03.2011 перебувала у шлюбі з відповідачем, за час перебування в якому в них народилася дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.03.2011шлюб розірвано.

З березня 2011 року фактично припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, не проявляє ніякої уваги до дочки, не цікавиться її зростанням та розвитком, з дитиною не бачився близько 5 років, не відвідував і не відвідує її вдома, в дитячому дошкільному закладі, аліменти не сплачує.

Посилаючись на викладене просила позбавити його батьківських прав.

Розпорядженням голови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області №22 від 07.10.2021 справа передана до Чорнухинського районного суду Полтавської області для розгляду.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 22.10.2021 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та фактично обґрунтувала їх тими ж обставинами.

Крім того пояснила, що відповідач спочатку сплачував аліменти, коли офіційно працював. Вона йому повірила, позов про позбавлення батьківських прав не подавала, перешкод у спілкуванні з дитиною не чинила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.

Представник відповідача судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Пояснив, що позбавлення батьківських прав - критично останній крок захисту інтересів дитини. Аліменти не сплачує наразі з причин проблемами з працевлаштуванням. Донька не хоче спілкуватись. Він не продовжує зустріч з причин запобігання конфліктних ситуацій. несплата аліментів є головною причиною подання позову. У разі позбавлення батьківських прав у дитини життя не зміниться.

Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи.

Надала суду клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Згідно з наданими поясненнями позов підтримують і просять суд його задовільнити, оскільки відповідач участі у вихованні дитини не бере, фінансової допомоги не надає (а.с.58, 60-62, 74, 78, 101, 102-104, 119, 143).

Свідок ОСОБА_5 - мати позивача, суду показала, що ОСОБА_3 є тільки біологічним батьком. За 12 років не цікавився життям доньки, участі у вихованні не бере. Дитина хворіє, а він молодий і здоровий чоловік. До школи не приходе. Дитина його пам`ятає, але при зустрічі ховається від нього, лякається. Веде себе зухвало, гроші витрачає на власні потреби.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з такого.

Згідно з ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав визначені в ст.164 СК України, в тому числі в зв`язку з ухиленням від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини ( п. 2) ч. 1 даної норми ).

Позбавлення батьківських прав - насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батька до дитини.

Судом встановлено, що сторони з 11.10.2008 по 30.03.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8), є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.03.2011 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримування неповнолітньої дитини ОСОБА_4 (а.с.9).

Позивач за місцем проживання характеризується позитивно, проживає з дитиною по АДРЕСА_1 (а.с.138).

Із наданих позивачем розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_3 останній платіж здійснений у квітні 2020 року. Розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.02.2021 становить 61 332,76 грн, станом на 01.11.2021 - 79 731,66 грн(а.с.10-11, 85,139).

Відповідно до актів від 25.02.2021 і 30.11.2021, складені головою будинкового комітету ОСОБА_8 , секретарем будинкового комітету ОСОБА_9 , члена будинкового комітету ОСОБА_10 , стосунки з колишньою дружиною та донькою ОСОБА_4 ОСОБА_3. не підтримує, за місцем їх проживання у АДРЕСА_1 , не відвідує, ніякої участі у вихованні дитини не бере, будь-якої матеріальної допомоги на дитину не надає, має значну заборгованість із сплати аліментів (а.с.14,86).

З акту участі батька у вихованні дитини ОСОБА_4 №02-22/530-01 від 01.12.2021, складений класним керівником, вбачається, що за період навчання дитини батько жодного разу у школу не приходив, не телефонував класному керівнику чи вчителям, не цікавився успіхами, поведінкою та проблемами доньки, батьківські збори не відвідував, з донькою на території навчального закладу не спілкувався. Натомість мати, бабуся та дідусь постійно цікавляться справами Поліни й активно вирішують усі її проблеми і питання (а.с.15,87).

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 09.03.2021 і 07.12.2021 позивача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 видно, що умови проживання задовільні. У квартирі зроблений ремонт, кімнати облаштовані сучасними меблями та необхідною побутовою технікою. Для ОСОБА_4 облаштоване окреме спальне місце, стіл для навчання, забезпечено необхідним шкільним приладдям, ноутбуком. Одяг і взуття відповідає віку та сезону. В наявності засоби особистої гігієни. Стосунки між мамою і дочкою панують дружні. Зі слів матері батько дитини ОСОБА_3 не спілкується з донькою, місце його знаходження не відоме (а.с.16,121, 136, 146).

З висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 №01-19/919 від 15.12.2021 вбачається, що орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 .

Посилаючись на матеріали справи зазначають, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 з дитиною не спілкується, фінансової допомоги не надає, участь у вихованні дитини не бере, має заборгованість зі сплати аліментів.

ОСОБА_3 заперечує щодо його позбавлення батьківських прав, стверджує, що до 2020 року брав участь у житті дитини. Визнає, що немає можливості сплачувати аліменти через відсутність роботи. Від батьківства не відмовляється. В подальшому обіцяє офіційно влаштуватися на роботу та сплачувати аліменти на утримання доньки. Також повідомив, що останній раз бачився з дочкою весною 2021 року, але вона не захотіла з ним спілкуватися. На теперішній час від нього дочка і колишня дружина не приймають дзвінки (а.с.120, 134-135, 144-145).

Згідно з п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Положеннями п.2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як зазначено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2003 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, п. п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2003 року № 3 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що позбавлення батьківських прав можливе при наявності передбачених законом підстав, однак такий захід суд може застосувати у виняткових випадках, з урахуванням ряду обставин, в тому числі і винної поведінки батьків.

З позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що свої вимоги вона обґрунтовує тим, що відповідач після розірвання шлюбу не відвідує дочку, не телефонує, не цікавиться її життям та здоров`ям, не займається її вихованням, не забезпечує матеріально.

Зазначені позивачем фактори як підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, прагне брати участь у вихованні та утриманні його доньки, що свідчить про його інтерес до дитини

Судом не встановлено, а позивачем не доведено в судовому засіданні фактів винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

При цьому суд не бере до уваги акти від 25.02.2021 і 30.11.2021, складені головою будинкового комітету ОСОБА_8 , секретарем будинкового комітету ОСОБА_9 , члена будинкового комітету ОСОБА_10 , оскільки вони складені зі слів позивача, що підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дочки не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 ст. 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом.

Необхідно зазначити, що до відповідача не вживались жодних заходів реагування з питань неналежного відношення до обов`язків по вихованню дочки.

З огляду на викладене суд також не бере до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі №459/3411/18 є помилковими, оскільки фактичні обставини у цій справі і у справі, яка розглядається, відрізняються.

Зокрема у справі було встановлено, що відповідач притягувався до адміністративної відповідальності у зв`язку з невиконанням ним обов`язків щодо виховання дитини, стосовно нього розглядається кримінальне провадження за фактом побиття малолітньої дитини, батько дитини не довів зміну своєї поведінки щодо дитини після вжиття до нього заходів реагування, свідомо нехтував обов`язками батька щодо дочки.

З огляду на викладене суд вважає, що на цей момент відсутні підстави для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення її батьківських прав, навіть при доведеності тих обставин, що він не в повній мірі виконує обов`язки по вихованню доньки, так як ці обставини ще не свідчать про винне, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, намагання виправитися, змінити своє ставлення до дітей, усвідомлення ним відповідальності за невиконання своїх батьківських обов`язків, в тому числі, шляхом позбавлення батьківських прав.

В той же час колегія суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Керуючись ст.ст.164, 165 СК України, ст. ст.263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради, про позбавлення батьківських прав, відмовити.

2.Попередити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.Покласти на службу у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської радиконтроль за виконанням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_2 ), своїх батьківських обов`язків відносно його дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 25.02.2022.

Суддя С.І.Крєпкий