Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4642/20
Провадження 4-с/711/7/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Юрченко В.В.

адвоката Міщенко С.В.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Міщенка Сергія Валентиновича на дії і бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Алли Григорівни та зобов`язання вчинити певні дії, боржник: ОСОБА_3 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_4 адвокат Міщенко С.В. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г., допущену при виконанні рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2021 згідно виконавчого листа № 711/4642/20 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 17.06.2021;

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г. від 10.09.2021 про закінчення виконавчого провадження №6581418 з примусового виконання виконавчого листа №711/4642/2021 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси.

- зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г. провести всі необхідні виконавчі дії спрямовані на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2021 згідно виконавчого листа № 711/4642/20 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 17.06.2021, відповідно до вимог чинного законодавства.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2021 визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано ОСОБА_3 інформувати ОСОБА_2 про місце (адресу), де він може забрати ОСОБА_5 , та місце (адресу), куди він має доставити дитину після закінчення таких побачень та зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у визначений судом спосіб у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 .. Оскільки добровільно виконувати рішення суду ОСОБА_3 відмовилася, то на виконання даного рішення було видано виконавчий лист № 711/4642/20 від 17.06.2021, на підставі якого державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г. відкрито виконавче провадження ВП № 65861418. Постановою про визначення місця побачення стягувача з дитиною від 14.07.2021 державний виконавець Сидоренко А.Г. визначила ОСОБА_2 місце побачення з сином та наступний спосіб участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 : щосереди 16-00 до 20-00 - перший місяць у присутності матері дитини; перші та треті субота - неділя кожного місяця з 10-00 суботи до 18-00 неділі: половина всіх шкільних канікул дитини, а влітку в період шкільних канікул - один місяць за домовленістю між батьками; з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин які можуть виникнути. Водночас, в частині виконання судового рішення щодо участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з перебуванням у батька протягом половини всіх шкільних канікул дитини, а влітку в період шкільних канікул - один місяць, державний виконавець жодних процесуальних документів не приймала, порядку не встановлювала та навіть не намагалася забезпечити виконання рішення суду у цій частині. Від часу відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 всіляко перешкоджала виконанню рішенню суду та не давала ОСОБА_2 можливості брати участь у вихованні сина, навіть шляхом періодичних побачень у час, що був визначений судом. Так, не зважаючи на ту обставину, що рішенням суду було передбачено можливість побачень ОСОБА_2 з сином у присутності матері дитини лише перший місяць, однак на кожному побачені була присутня сама ОСОБА_3 , яка перебувала у безпосередній близькості від місця побачення. Державним виконавцем Сидоренко А.Г. всупереч її обов`язку сприяти ОСОБА_2 у побаченнях з сином та вживати належних заходів на виконання рішення суду, навпаки надавалася можливість ОСОБА_3 чинити психологічний тиск на сина та перешкоджати виконанню рішення суду. Дані обставини були зафіксовані державним виконавцем Сидоренко А.Г. у Актах державного виконавця від 31.07.2021, 04.08.2021, 07.08.2021, 11.08.2021, 17.08.2021, 21.08.2021, 01.09.2021, 04.08.2021, 08.09.2021, згідно яких при виході за адресою: АДРЕСА_1 побачення батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_5 не відбулося. При цьому в Актах державний виконавець також зафіксував, що під час кожного побачення поряд була присутня ОСОБА_3 . При вчиненні виконавчих дій державний виконавець ОСОБА_6 не залучала в якості спеціаліста дитячого психолога, а тому не мала підстав стверджувати про неможливість виконання судового рішення «через психологічний стан дитини», адже цей «стан» дитини спеціаліст не встановлював. Також державним виконавцем не залучалися до участі у виконавчих діях представник органу опіки та піклування та Служби у справах дітей Черкаської міської ради. 10.09.2021 державним виконавцем Сидоренко А.Г. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №711/4642/21, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 17.06.2021, з тих мотивів, що боржником забезпечується побачення стягувача з дитиною у порядку визначеному рішенням. Але враховуючи зазначені вище обставини, вказана постанова є протиправною, оскільки рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2021 у у справі №711/4642/2021, з моменту набрання ним чинності жодного разу не було виконано. Що в комплексі вказує як на явну повну бездіяльність державного виконавця Сидоренко А.Г. допущену при виконанні рішення, так і на протиправність постанови від 10.09.2021 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №711/4642/21. Адже належним доказом вжиття усіх передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду, а невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на положення cт. 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/4642/20 (провадження № 4-с/711/74/21).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2021 прийнято до провадження та призначено судове засідання з розгляду скарги. Крім того, встановлено строк для подання відзиву (заперечень, пояснень) на скаргу.

10.11.2021 на електронну адресу суду від начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горох В. надійшов відзив на скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_2 виходячи з наступного. На виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №65861418 з виконання виконавчого листа №711/4642/20, виданого 17.06.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 .. 14.07.2021 державним виконавцем Сидоренко А.Г. прийнято постанову про визначення місця побачення стягувана з дитиною. В межах виконання вищезгаданого судового рішення, державним виконавцем було складено акти: 31.07.2021 (відмова дитини від побачення з батьком, в зв`язку з чим побачення не відбулося); 04.08.2021 (відмова дитини від побачення з батьком, в зв`язку з чим побачення не відбулося); 07.08.2021 (після 10 хв. спілкування дитина відмовилася від побачення з батьком); 11.08.2021 (відмова дитини від побачення з батьком, в зв`язку з чим побачення не відбулося); 17.08.2021 (після 10 хв. спілкування дитина відмовилася від побачення з батьком); 21.08.2021 (після нетривалого спілкування, дитина відмовилась від побачення з батьком ); 01.09.2021 (дитина відмовилась від побачення з батьком, зв`язку з чим побачення не відбулося ); 04.09.2021 (після розмови з батьком дитина відмовилась від побачення з батьком, у зв`язку з чим побачення не відбулося); 08.09.2021 (після короткої розмови з батьком, дитина відмовилася від побачення з батьком). Рішенням суду зазначено, що батько приймає участь у вихованні малолітньої дитини, у визначені судом дні та періоди, проте з урахуванням психічного і фізіологічного стану дитини та обставин, що можуть виникнути. Як вбачається з актів, складених державним виконавцем, сам малолітній ОСОБА_5 , відмовлявся від побачення з батьком. Оскільки, рішенням суду не визначено жодних дій, з боку органу на який покладено обов`язок виконання рішення суду, щодо спонукання дитини до зустрічі з батьком, дії (бездіяльність) державного виконавця в цій частині, не є неправомірними. Крім того, доводи скаржника, щодо не вжиття необхідних заходів для виконання рішення суду та не накладення належних санкцій для сприяння боржниці виконувати рішення суду не відповідають дійсності, оскільки 26.08.2021 державним виконавцем Вельган В.В. було прийнято постанову про накладення штрафу за невиконання боржником виконавчого листа №711/4642/20 від 17.06.2021 у розмірі 1700,00 грн.

04.11.2021 від ОСОБА_3 надійшли заперечення проти скарги, в яких зазначає, що станом на день подання заяви до органу державної виконавчої служби підстав для примусового виконання рішення суду не було, оскільки вона в повній мірі дотримувалася визначеного рішенням порядку та способу побачення малолітньої дитини з батьком, а також не чинила перешкод батькові щодо участі у вихованні дитини.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Міщенко С.В. підтримав вимоги скарги, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прокопчук А.П в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, пояснила, що державним виконавцем вжито всі необхідні дії для виконання судового рішення. ОСОБА_3 приводила дитину у визначене місце для спілкування з батьком, однак дитина відмовлялась від побачення з батьком. Рішенням суду не визначено, що у випадку відмови дитини від побачення з батьком державний виконавець зобов`язаний залучати психолога, а навпаки зазначено, що батько приймає участь у вихованні малолітньої дитини, у визначені судом дні та періоди, проте з урахуванням психічного і фізіологічного стану дитини та обставин, що можуть виникнути. Виконання рішення суду припало на період літніх канікул, однак батько не виявляв бажання залишити дитину у себе на місяць, не повідомляв державного виконавця про відмову матері надати дитину, тому примусові заходи спрямовані на виконання рішення в цій частині не вживались. Таким чином, оскільки рішення суду ОСОБА_3 виконувалось, державним виконавцем 10.09.2021 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Після закінчення виконавчого провадження батько не звертався до державного виконавця з заяво про відновлення виконавчого провадження.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення представника скаржника та державного виконавця, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовано положеннями розділу VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, регламентується Законом України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням принципів верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Як визначено у ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 23.06.2021 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65861418 з примусового виконання виконавчого листа №711/4622/20 виданого 17.06.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси, відповідно до якого визначено ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щосереди з 16-00 до 20-00 перший місяць у присутності матері дитини; перші та треті субота - неділя кожного місяця з 10-00 суботи до 18-00 неділі; половина всіх шкільних канікул дитини, а влітку в період шкільних канікул - один місяць за домовленістю між батьками; з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути.

14.07.2021 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г. винесено постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною, згідно якої визначено місцем побачення ТРЦ «Хрещатик-Сіті», який знаходиться за адресою: вул. О. Дашковича, 19, м. Черкаси та визначено ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 : щосереди з 16-00 до 20-00 перший місяць у присутності матері дитини; перші та треті субота - неділя кожного місяця з 10-00 суботи до 18-00 неділі; половина всіх шкільних канікул дитини, а влітку в період шкільних канікул - один місяць за домовленістю між батьками; з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути.

10.09.2021 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г., на підставі положень п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №711/4642/20 виданого 07.04.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Не погоджуючись із вказаною постановою державного виконавця, ОСОБА_2 звернувся із даною скаргою до суду, посилається на ту обставину, що у державного виконавця не було підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржником рішення суду не виконувалось у спосіб, визначений рішенням.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною врегульованого положеннями ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Аналогічна норма міститься у п. 10 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, в якій визначено, що у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 31.07.2021, 04.08.2021, 07.08.2021, 11.08.2021, 17.08.2021, 21.08.2021, 01.09.2021, 04.09.2021, 08.09.2021 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г. здійснено вихід за місцем побачення стягувача з дитиною, за адресою: АДРЕСА_1 , та складено акти державного виконавця, з яких вбачається, що боржником ОСОБА_3 було забезпечено присутність дитини у визначений час та місці, однак побачення ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 не відбувалося через відмову дитини від побачень з батьком.

Суд не приймає до уваги посилання скаржника на те, що державним виконавцем не вживались заходи направлені на сприяння батькові у побаченнях з сином, а навпаки надавалась можливість боржниці чинити психологічний тиск на сина та перешкоджати виконанню судового рішення.

При вирішенні скарги суд звертає увагу на ту обставину, що інтереси дитини мають бути вищими за будь-які інші інтереси.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Приймаючи відповідне рішення про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем враховано саме інтереси дитини, яка відмовилася від зустрічей з батьком та встановлено, що судове рішення безпосередньо боржником виконане, про що і було складено відповідний акт.

Вживаючи заходи, направлені на примусове виконання судового рішення, державний виконавець в силу норм Закону України «Про виконавче провадження» позбавлений можливості вживати заходи примусу до малолітньої дитини, забезпечуючи можливість батька на зустрічі та спілкування з нею.

Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою і важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Під час примусового виконання вищезазначеного виконавчого провадження, державним виконавцем були вжиті передбачені Законом заходи щодо примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиненні виконавчі дії які проводилися на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами.

Таким чином, оскільки в рамках виконавчого провадження був встановлений факт виконання рішення боржником, то дії державного виконавця при винесенні 10.09.2021 постанови про закінчення виконавчого провадження були здійсненні у відповідності до положень ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстав для скасування цієї постанови суд не вбачає.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 18, 39, 40, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, ст.ст. 12, 259, 260, 447, 450, 452 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 адвоката Міщенка Сергія Валентиновича на дії і бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Алли Григорівни та зобов`язання вчинити певні дії, боржник: ОСОБА_3 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради відмовити.

Повний текст виготовлено 06.02.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька