Провадження № 2/537/470/2022
Справа № 537/6473/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2022 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області,

про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без нотаріального посвідчення дозволу батька та надання згоди на виготовлення проїзного документу для дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , де просила суд надати їй дозвіл на оформлення та виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду за кордон України на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди її батька, ОСОБА_2 ; надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі державного кордону України без згоди та супроводу її батька - ОСОБА_2 у супроводі її матері - ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що 23 вересня 2006 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Шлюб був зареєстрований Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15 квітня 2009 року рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вказаним рішенням суду також визначено місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею. Після розірвання шлюбу донька постійно проживає з нею. З метою виконання обов`язку щодо виховання дитини, забезпечення піклування про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, позивачка бажає забезпечити доньку крім забезпечення інших прав і свобод, відповідним відпочинком та оздоровленням, які можуть бути пов`язані з виїздом за кордон. ОСОБА_1 зазначила, що в навчальному закладі, в якому навчається їхня з відповідачем донька, кожного року на літні канікули здійснюється організація дітей на відпочинок та оздоровлення за кордоном України. У зв`язку з тим, що відповідач працює у різних місцях за межами міста Кременчука та за межами Полтавської області, він не завжди має можливість надати відповідний нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд та дозвіл на підготовку документів для виїзду доньки за кордон. За викладених обставин позивач і звернулась до суду.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13 січня 2021 року відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та вказала, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності та вказав, що позов визнає та просить його задовольнити.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, де просив справу розглянути без участі представника органу опіки і піклування.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмовим матеріалів справи.

Приймаючи до уваги письмову думку позивача ОСОБА_1 та представника третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з урахуванням заяви відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 вересня 2006 року було зареєстровано шлюб у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №573. Вказане підтверджується рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2009 року, яке набрало законної сили 26 квітня 2009 року.

Вищевказаним рішенням суду шлюб зареєстрований 23 вересня 2006 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №573 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано та визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Від шлюбних відносин у сторін є малолітня дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 грудня 2007 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено та не заперечується учасниками справи, що на даний час дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 Сімейного кодексу України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Стаття 157 Сімейного кодексу України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно статті 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частина 2 статті 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).

Вказаний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини застосовується в тому числі при вирішенні питань про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

Частиною 1 статті 313 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа має право на пересування. Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 313 цього Кодексу фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачиних законом.

Порядок виїзду за кордон дітей, які є громадянами України, визначено також Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі - Правила).

Пунктом 3 вказаних Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16 - річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18 - річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують.

Вирішуючи даний спір судом береться до уваги, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

За викладених обставин, з метою забезпечення найкращих інтересів малолітньої дитини, які переважають над інтересами батьків, приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди та супровода батька за кордон без нотаріального посвідчення дозволу батька та надання згоди на виготовлення проїзного документу для дитини підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 5, 10, 12, 13, 19, 23, 81, ч.8 ст. 95, 200, 206, 263-265 ЦПК України, пунктами 1, 2 статті 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, статтями 7, 153, 157 СК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року № 152 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 року № 1001),

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), третя особа - Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради як орган опіки та піклування (адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, площа Перемоги 2)про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без нотаріального посвідчення дозволу батька та надання згоди на виготовлення проїзного документу для дитини - задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на оформлення та виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду за кордон України на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди її батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надати тимчасовий дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі державного кордону України без згоди і супроводу її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в супроводі матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст судового рішення виготовлено 12 березня 2022 року.

Суддя Д.О. Зоріна