Справа № 352/2294/17
Провадження 2/352/21/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Кукули О.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про стягнення судових витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в :

Відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 05.01.2022 р. звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи, мотивуючи тим, що ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2021 р. позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, залишено без розгляду у зв`язку з поданою позивачкою заявою про залишення позову без розгляду. У зв`язку з необґрунтованими діями позивачки він згідно ч.5 ст.142 ЦПК України має право на відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, за час перебування справи на розгляді суду, за клопотанням сторони відповідача, на підтвердження заперечень позовних вимог, ухвалою суду від 10.04.2019 р. було призначено судову земельно-технічну експертизу, яка була виконана експертом Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Оплату за проведення даної експертизи здійснив відповідач ОСОБА_1 у розмірі 7850 грн. Також під час розгляду даної справи відповідач користувався послугами адвоката для надання правничої допомоги, які з 18.04.2018 р. до 24.12.2021 р. згідно договору про надання правовї допомоги № 06/18 від 16.04.2018 р., акту виконаних робіт від 24.12.2021 р. та квитанції рпро проведену оплату адвоката становлять 9300 грн. Таким чином, внаслідок необгрунтованих дій позивачки, та у подальшому подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду, відповідач ОСОБА_1 поніс витрати пов`язаня з розглядом справи, і має право на їх відшкодування. Просив стягнути з позивачки ОСОБА_3 судові витрати в сумі 17150 грн, з яких 7850 грн оплати судової земельно-технічної експертизи та 9300 грн витрат за надання правової допомоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Позивачка у відзиві на заяву від 21.01.2022 р. заперечила щодо компенсації витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи, посилаючись на те, що до постановлення судом ухвали про залишення її позову без розгляду від 24.12.2021 р. ні відповідачем, ні його представником не були подані докази понесених відповідачем витрат у зв`язку з розглядом справи, що є самостійною підставою для залишення заяви відповідача без розгляду згідно абз.3 ч.8 ст.141 ЦПК України, окрім того докази розміру витрат мали б бути подані протягом п`яти днів після проголошення ухвали суду від 24.12.2021 р., натомість заява подана 05.01.2022 р. Що стосується заявлених вимог про відшкодування витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи, то відповідачем особисто взято на себе зобов`язання про оплату відповідних послуг, що було його диспозитивним правом. Щодо обгрунтування витрат на правову допомогу та поданих документів, вважає, що відповідачем необгрунтовано, що саме 9300 грн це реальна оплата за правову допомогу. Так, у договорі про надання правової допомоги №06/18 від 16.04.2018 р. у п.4.1 вказано, що за надання правової допомоги замовник сплачує виконавцю гонорар у вигляді авансового платежу у розмірі 6000 грн та оплату від кількості судових засідань, однак не вказано, яка саме сума або відсоток прожиткового мінімуму буде становити одне судове засідання. Тому кошти в сумі 6000 грн були можливо сплачені замовником у 2018 р. як авансовий платіж. Проте, згідно доданої квитанції від 24.12.2021 р. вказано, що адвокат Новосільська О.Б. отримала кошти від ОСОБА_1 в сумі 9300 грн за ведення справи. В даній квитанції, виданою обласною колегією адвокатів, відсутня печатка та відомості, за яке ведення справи отримано кошти та чи отримано, відсутній номер договору чи будь-які інші дані, які б підтверджували, що ОСОБА_1 сплатив ці кошти адвокату саме за ведення справи №352/2294/17. Також суперечністю є те, що акт виконаних робіт по наданню правничої допомоги підписано представником відповідача ОСОБА_2 в той же день, коли нібито кошти за виконання даних робіт отримано від ОСОБА_1 . Крім того, вважає, що саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необгрунтованими діями позивача, так як це є його правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Просила залишити заяву про стягнення судових витрат без розгляду.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, у поданій суду заяві просилав провести розгляд заяви за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника відповідача про стягнення компенсації витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи, не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_3 13.12.2017 р. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 18.04.2018 р. у даній справі призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.04.2019 р. призначено земельно-технічну експертизу.

Ухвалою суду від 14.11.2019 р. поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка 23.12.2021 р. подала до суду заяву про залишення заявленого позову без розгляду.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2021 р. залишено без розгляду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, у зв`язку з поданою позивачкою заявою про залишення позову без розгляду.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоложних свобод, частиною першою ст.55 Конституції України, частиною першою ст.4 ЦПК України.

У відповідності з вимогами ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Із системного тлумачення положень частин п'ятої, шостої ст.142, ч.9 ст.141 ЦПК України випливає, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов'язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

У заяві про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в сумі 17150 грн, з яких 7850 грн оплата за проведення судової земельно-технічної експертизи та 9300 грн витрат за надання правової допомоги, заявник не зазначив, які дії позивачки у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 01.06.2020 р. у справі № 607/8664/19 та від 26.09.2018 р. у справі № 148/312/16-ц.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до ч. 1,2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми слаченого нею судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2018 р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву, однак відповідний попередній розрахунок суми судових витрат, які очікує понести відповідач не було надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з позивачки компенсації понесених відповідачем судових витрат та залишення заяви відповідача без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141 ч.9, 142 ч.5, 260-261 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про стягнення судових витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ

Повна ухвала складена 28.02.2022 р.