Справа № 191/2645/21
Провадження № 2/191/865/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в загальному порядку в режимі відеоконференцзв`язку з приміщення ДУ «Машівська виправна колонія № 9» цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.06.2021 року приблизно о 03 годині 18 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю в крові 1,14 %), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, здійснював рух у темний час доби по сухому дорожньому покриттю автодороги, що веде з боку с. Раївка, у напрямку автодороги Т-04-01 «Дніпро - Васильківка - Покровське - Гуляйполе - Пологи - Мелітополь», Синельниківського району, Дніпропетровської області, проїжджа частина якої має по одній смузі для руху в кожному напрямку, з двома пасажира у салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні справа ОСОБА_4 та зліва ОСОБА_5 .

В процесі руху, водій ОСОБА_2 , 04.06.2021 року приблизно о 03 годині 18 хвилин, рухаючись зі швидкістю приблизно 70 км/год. по дорозі з боку с.Раївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню обстановку, наближаючись до нерегульованого Т-образного перехрестя з автодорогою Т-04-01 «Дніпро - Васильківка - Покровське - Гуляйполе - Пологи - Мелітополь», Синельниківського району, Дніпропетровської області не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та як наслідок виїхавши без зупинки та зменшення швидкості на автодорогу Т-04-01 «Дніпро - Васильківка - Покровське - Гуляйполе - Пологи - Мелітополь», Синельниківського району, Дніпропетровської області та перетнувши її прямо виїхав за її межі у кювет, де допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобілем «Mercedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з нерухомою перешкодою у вигляді дерева, після чого з місця пригоди зник.

Порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої пасажиру керованого ним автомобілю ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сукупної тупої травми голови і грудної клітини у вигляді : відкритої черепно-лицевої травми: поширене садно шкіри лобної ділянки та ділянки носу з ознаками ковзання, масивна наскрізна рвано-забита рана шкіри і підлеглих м`яких тканин лівої половини обличчя, синці верхніх і нижніх повік обох очей, масивні уламкові переломи кісток обличчя, кісток і хрящів носу, переломи кісток склепіння та основи черепу, масивні субарахноїдальні (під м`якими мозковими оболонками) крововиливи над всією поверхнею великих півкуль головного мозку та мозочка, рідка кров у просвітах бокових шлуночків мозку. Набряк речовини головного мозку і м`яких мозкових оболонок. Закритої травми грудної клітки: численні двобічні розгинальні переломи ребер з ушкодженням пристінкової плеври та крововиливами у прилеглі міжреберні м`язи, забої та розриви обох легень, скупчення рідкої крові у плевральних порожнинах з обох боків.

Смерть ОСОБА_4 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 о 03 годині 18 хвилин, на місці дорожньо-транспортної пригоди, від поєднаної тупої травми тіла у вигляді черепно-лицевої травми з масивними переломами кісток мозкового та лицевого черепу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку, закритої тупої травми грудної клітини з численними двобічними переломами ребер та внутрішньо-плевральною кровотечою, що в перебігу травматичного процесу, ускладнилася розвитком шоку, який і з`явився безпосередньою причиною смерті. Всі наявні тілесні ушкодження виникли в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні потерпілого з рухомим автомобілем. Всі наявні тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Згідно вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Оскільки Позивачу шкода спричинена у ДТП за участю автомобіля, який являється джерелом підвищеної небезпеки, і управління яким здійснював водій, який по відношенні до Позивача являється третьою особою, у такого водія виник обов`язок відшкодувати Позивачу таку спричинену шкоду, а у Позивача виникло право на одержання компенсації такої шкоди.

Відповідно до ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

«Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини» (п.4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки).

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, матері загиблого було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача, у розмірі та з підстав викладених нижче.

Внаслідок загибелі сина, ОСОБА_1 було завдано значну моральну шкоду. Позивачка постійно ловить себе на думці про сина, та не може змиритися з тим, що його вже немає. Також, покійний син часто сниться Позивачці, через що останній втратила нормальний, спокійний сон, часто просинається вночі, внаслідок чого значно погіршився стан здоров`я. Крім цього, Позивачка часто згадує свого сина у розмові з рідними про те яким він був, як їм стало важко тепер без нього і що тепер ніколи не почує його голосу, його прохань, не поділиться з ним своїми досягненнями, успіхами та планами, не пожаліється йому на важкості, які її спіткнули. Позивачка втратила сильного, доброго, клопітливого сина, який був її опорою в житті, який завжди разом із нею розділяв її радість та підтримував її у тяжкі моменти, з яким вони разом проживали однією сім`єю. Також, загиблий підтримував її як морально так і матеріально. Все це призводить до великих страждань, які не закінчаться ніколи, оскільки життєві ситуації, які трапляються в житті кожної людини, так чи інакше пов`язані із потребою присутності рідної людини особливо дитини.

Отже, з урахуванням викладеного, глибини вже перенесених позивачкою моральних страждань та тих нескінченних страждань, що будуть переслідувати Позивача довготривалий час, перенесених ним моральних переживань, які продовжують тривати по даний час і ніколи не закінчаться та пов`язаних з цим істотними вимушеними змінами у її життєвих стосунках, часу та зусиль, які можливо хоч частково відновлять стан їх психологічного здоров`я, величину моральної шкоди Позивачка оцінює у 500 000,00 гривень.

У зв`язку з цим, просить стягнути з ОСОБА_2 500 000,00 грн. моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_4 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки на користь ОСОБА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що розмір шкоди, яку просить стягнути з нього позивачка, є дуже великим. Визнав розмір шкоди на 50000 грн., оскілки вважає, що таку суму він зможе виплатити. Моральну шкоду в розмірі 500000 грн. він не має можливості сплатити, так як майна у власності не має, офіційних доходів також не має, на даний час відбуває покарання у виправній колонії №9, де не працює, оскільки не має роботи. Йому відомо, що померлий ОСОБА_4 періодично проживав з матір`ю, а періодично з співмешканкою.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження №191/2072/21, та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 року ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Даним вироком було встановлено, що «04.06.2021 року, приблизно о 03 годині 18 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , перебував в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю в крові 1,14%), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, здійснював рух у темний час доби по сухому дорожньому покриттю автодороги, що веде з боку с. Раївка, у напрямку автодороги Т-04-01 «Дніпро - Васильківка - Покровське - Гуляйполе - Пологи - Мелітополь», Синельниківського району, Дніпропетровської області, проїжджа частина якої має по одній смузі для руху в кожному напрямку, з двома пасажирами у салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні справа ОСОБА_4 та зліва ОСОБА_5 . В процесі руху, водій ОСОБА_2 , 04.06.2021, приблизно о 03 годині 18 хвилин, рухаючись зі швидкістю приблизно 70 км/год по дорозі з боку с. Раївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню обстановку, наближаючись до нерегульованого Т-образного перехрестя з авто дорогою Т-04-01 «Дніпро - Васильківка - Покровське - Гуляйполе - Пологи - Мелітополь», Синельниківського району, Дніпропетровської області не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та як наслідок виїхавши без зупинки та зменшення швидкості на авто дорогу Т-04-01 «Дніпро - Васильківка - Покровське -Гуляйполе - Пологи - Мелітополь», Синельниківського району, Дніпропетровської області та перетнувши її прямо виїхав за її межі у кювет, де допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобілем «Mercedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з нерухомою перешкодою у вигляді дерева, після чого з місця пригоди зник. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.1 ґ); 2.3. б), 2.9. а), 2.10. та 12.3. Правил дорожнього руху України, Порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажиру керованого ним автомобілю ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сукупної тупої травми голови і грудної клітини у вигляді: відкритої черепно-лицевої травми: поширене садно шкіри лобної ділянки та ділянки носу з ознаками ковзання, масивна наскрізна рвано-забита рана шкіри і підлеглих м`яких тканин лівої половини обличчя, синці верхніх і нижніх повік обох очей, масивні уламкові переломи кісток обличчя, кісток і хрящів носу, переломи кісток склепіння та основи черепу, масивні субарахноїдальні (під м`якими мозковими оболонками) крововиливи над всією поверхнею великих півкуль головного мозку та мозочка, рідка кров у просвітах бокових шлуночків мозку. Набряк речовини головного мозку і м`яких мозкових оболонок. Закритої травми грудної клітки: численні двобічні розгинальні переломи ребер з ушкодженням пристінкової плеври та крововиливами у прилеглі міжреберні м`язи, забої та розриви обох легень, скупчення рідкої крові у плевральних порожнинах з обох боків. Смерть ОСОБА_4 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 о 03 годині 18 хвилин, на місці дорожньо-транспортної пригоди, від поєднаної тупої травми тіла у вигляді черепно-лицевої травми з масивними переломами кісток мозкового та лицевого черепу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку, закритої тупої травми грудної клітини з численними двобічними переломами ребер та внутрішньо-плевральною кровотечою, що в перебігу травматичного процесу, ускладнилася розвитком шоку, який і з`явився безпосередньою причиною смерті. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого»…

Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Серія НОМЕР_4 , вбачається, що його батьками є : «Батько ОСОБА_6 », «Мати ОСОБА_7 ».

Згідно копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_5 , 15.10.2007 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « ОСОБА_9 ».

Відповідно довідки виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 942 від 02.11.2021 року, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно був зареєстрований на території сільської ради в АДРЕСА_1 . Разом з ним, на момент його смерті, за даною адресою були зареєстровані : мати ОСОБА_1 ; брат ОСОБА_10 .

За змістом ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Як роз`яснено в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - постанова Пленуму) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці, як матері загиблого в результаті ДТП, було завдано моральної шкоди, у зв`язку з чим у неї виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача, який визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Оскільки предмет спору є наслідком вчиненого відповідачем правопорушення, яким спричинено смерть потерпілого ОСОБА_4 , суд також керується нормами КПК України в частині визначення статусу потерпілої особи та відшкодування шкоди у кримінальному провадженні.

Так, згідно ч.1,2,3,6,7 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Частиною 2 ст.127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. ( ч.1, ч.7 ст.128 КПК України).

Згідно ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З матеріалів цивільної справи та матеріалів кримінального провадження №191/2072/21 вбачається, що від ОСОБА_10 в ході досудового розслідування надійшла заява про залучення його в якості потерпілого, оскільки він є братом померлого ОСОБА_4 ( т.2 а.с.110-116). В ході судового провадження потерпілим ОСОБА_10 був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 500000 грн., завданої внаслідок вчинення злочину (т.1 а.с.23-30). Вироком Синельниківського міськрайонного суду від 12.08.2021 року в задоволенні цивільного позову було відмовлено.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 не зверталася до органу досудового розслідування та суду з заявою про залучення її як потерпілої, а також не надавала письмової згоди на визнання її потерпілою, то й відповідно у неї не виникло процесуальних прав та обов`язків як потерпілої особи.

За таких обставин у позивачки не виникло право на звернення до суду з даним позовом, у зв`язку з чим її позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного та ст.ст. 22,23,1177 ЦК України, п.3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 55, 127,129 КПК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 77, 78, 81,82, 141, 206, 259, 263, 264 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 18.02.2022 року.

Суддя Т. В. Прижигалінська