Справа № 345/5365/21
Провадження № 22-ц/4808/490/22
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л.Б.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про визнання незаконними дій по включенню в кошторис до договору нарахування плати за послуги щодо прибирання прибудинкової території, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду, ухвалене головуючим суддею Юрчаком Л.Б. 30 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про визнання незаконними дій по включенню в кошторис до договору нарахування плати за послуги щодо прибирання прибудинкової території. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач включив до кошторису витрат на утримання будинків і прибудинкових територій послугу з прибирання прибудинкових територій. Вказане, на думку позивача, не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому просив суд визнати незаконними дії ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» з нарахування оплати за послугу з прибирання прибудинкової території та зобов`язати відповідача зробити перерахунок за період з 01.11.2019 по 01.11.2021.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 30 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом не з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також місцевим судом порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт вказав, що 19.03.2013 виконком Калуської міської ради розглянув подання директорів КП ЖЕЛО №1 та №4 про затвердження схем площ прибирання, за відсутності належної документації щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків. Так, виконком м. Калуша затвердив з 01.04.2013 схеми площ прибирання прибудинкових територій і їх розміри, які виготовлені майстрами ЖЕО, а не сертифікованими інженерами. На думку апелянта, нарахування тарифів відповідачем проводиться за своїми схемами та розмірами прибудинкових територій, у зв`язку з чим, громадяни сплачують, а держава надає субсидії за послуги, які фактично не надаються. Зазначає, що згідно акту прийому-передачі будинку від КП ЖЕО №1 до «Комфорт-Дім», управитель ОСОБА_2 зняв з балансу ЖЕО №1 будинок без технічної документації на нього та без дозволу співвласників. Згідно даних управителя розмір загальної площі житлових приміщень складає кожного разу різний розмір, однак через відсутність належної документації неможливо підрахкувати % житлової площі. Апелянт також вказує, що майно співвласники будинку на утримання управителю належним чином не передавали.

Враховуючи вказане, ОСОБА_1 просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляло, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В силу частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За положеннями частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що прибирання прибудинкових територій входить до обов`язків благоустрою міста, крім того обставини на які посилається позивачка, як на підставу свого позову не знайшли свого підтвердження. Зважаючи на те, що позовна вимога про здійснення перерахунку є похідною від позовної вимоги про визнання дій неправомірними, відтак суд відмовив у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 1,2 ст.12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 4-6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.

Згідно з ч.3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати.

Статус прибудинкової території врегульовано національним стандартом ДСТУ-Н Б Б.2.2.-9:2013 «Настанова щодо розподілу територій мікрорайонів (кварталів) для визначення прибудинкових територій багатоквартирної забудови», затверджений наказом Мінрегіону №56, відповідно до якого, визначення розміру прибудинкової території належить до компетенції органів місцевого самоврядування.

Комунальним підприємством «Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро Калуської міської ради» виготовлено та передано для використання ТОВ «УК «Комфорт дім» проект розподілу території мікрорайону (обмеженого вулицями Пушкіна, Євшана, бульвар Незалежності та проспект Лесі Українки) для визначення прибудинкових територій багатоквартирної забудови в м. Калуш, Івано-Франківської області (а.с.15-21).

Встановлено, що між уповноваженою особою будинку АДРЕСА_1 та ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» при укладенні договору про надання послуги з управлення багатоквартирним будинком в кошторис витрат включено послугу з прибирання прибудинкової території.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 року №712, затверджено Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Так, відповідно до п. 9 Правил Послуга з управління включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у Державному земельному кадастрі, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.

Абзац другий пункту 9 в редакції Постанови КМ № 994 від 22.09.2021 - положення абзацу другого пункту 9 у частині включення до витрат на управління багатоквартирним будинком витрат на прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку, в разі коли земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у Державному земельному кадастрі, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, або виключно за згодою співвласників із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати, вводяться в дію з 1 січня 2023 року.

Оскільки уповноваженою особою будинку АДРЕСА_1 та ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» при укладанні договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком в кошторис витрат включено послугу з прибирання прибудинкової території, то підстав для визнання неправомірними дій відповідача з нарахування оплати за вказану послугу не встановлено.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що нарахування тарифів відповідачем проводиться за своїми схемами та розмірами прибудинкових територій, оскільки такі визначені органом місцевого самоврядування та передані управляючій компанії, що підтверджується Проектом розподілу території мікрорайону.

Доводи апелянта про те, що майно співвласниками будинку на утримання управителю не передано, також не підтверджені будь-якими доказами.

Колегія суддів крім того зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту права не є належним та ефективним, оскільки правовідносини сторін врегульовані договором, який укладено у встановленому законом порядку і який недійсним повністю чи у певній частині не визнано.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не доводять порушення ним норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів бере до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованості висновків суду не спростовують, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду від 30 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 09 березня 2022 року.