Справа №155/1231/21
Провадження №2/155/43/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2022 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого-судді Сметани В.М.,

за участю секретаря судового засідання Воронюк Н.М.,

прокурора Гуслєва В.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури Мацюка Сергія Ярославовича в інтересах держави в особі Берестечківської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, витребування земельної ділянки
УСТАНОВИВ:
Позивач 25 серпня 2021 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, витребування земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом ГУ Дергеокадастру у Рівненській області №17-1691/16-16-СГ від 28 квітня 2016 року, ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, орієнтовною площею 0,0500 га, для ведення особистого селянського господарства». В подальшому, наказом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №17-4295/16-16-СГ від 17 жовтня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0500 га громадянину ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства та передано у власність для вищевказаних цілей земельну ділянку з кадастровим номером 0:01:001:0203, яка знаходиться на території Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області. На підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №17-4295/16-16-СГ від 17 жовтня 2016 року державним реєстратором управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, 22 жовтня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності №17030866 ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером 0:01:001:0203.
В подальшому, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га із земель державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, ствердивши у заяві, що своїм правом на безоплатне одержання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства він не скористався. Наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області №3-1117/15-18-СГ від 06 листопада 2018 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району орієнтовним розміром 2 га.
Також, зазначає, що ОСОБА_3 14 травня 2019 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :00:001:0666, яка знаходиться на території Горохівського району, повторно ствердивши у заяві, що своїм правом на безоплатне одержання земельної ділянки у власність за вказаним цільовим призначенням не скористався. Наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області №3-529/15-19-СГ від 22 травня 2019 року проект землеустрою затверджено та надано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 2,00 га, у тому числі рілля 2,00 га (кадастровий номер :00:001:066), із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району, без зміни цільового призначення. На підставі вищезазначеного наказу державним реєстратором Горохівської районної державної адміністрації 12 червня 2019 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого 10 червня 2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності №31960912 ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0666.
Водночас, зазначає, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0666 від 06 липня 2021 року, вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу №2004, укладеного 12 липня 2019 року, ОСОБА_3 відчужив земельну ділянку ОСОБА_4 , відтак, його право власності на земельну ділянку припинилося 12 липня 2019 року.
Позивач вважає, що ОСОБА_3 в порушення ст.116, 121 Земельного кодексу України, незаконно, повторно, в порядку безоплатної приватизації отримав у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :00:001:0666, яку після отримання у власність, відчужив ОСОБА_4 , що свідчить про умисне, цілеспрямоване порушення закону та отримання земельної ділянки державної власності безоплатно з метою подальшого її оплатного відчуження з метою особистого збагачення.
Враховуючи вищезазначене, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №3-529/15-19-СГ від 22 травня 2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку, площею 2,00 га, у тому числі рілля 2,00 га (кадастровий номер :00:001:0666), із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району. Витребувати в ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0666 площею 2,00 га, яка знаходиться на території Мервинської сільської ради за межами населених пунктів на користь Берестечківської міської ради. Стягнути з відповідачів на користь Волинської обласної прокуратури сплачений судові збір.
Ухвалою судді 06 вересня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.
Від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області 23 вересня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач зазначає, що з доводами, позивача не погоджується. Зазначає, що з боку управління відсутнє порушення законодавства при передачі земельної ділянки ОСОБА_3 , оскільки, при подачі відповідної заяви він своїм підписом підтвердив той факт, що попередньо не отримував земельну ділянку із державної власності шляхом її безоплатної передачі.

На адресу суду 27 вересня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, в якому він зазначає, що позов є обґрунтованим та поданий у відповідності до чинного законодавства України, а тому просить його задовольнити у повному обсязі.

Від представника Головного управління Держгеокадастру у Волинській області 21 жовтня 2021 року, надійшло заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що твердження прокурора у позовній заяві та у відповіді на відзив є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву, просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Волинській області у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, покликаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Ствердила, що у повноваження Головного управління Держгеокадастру у Волинській області не входить перевірка даних про те, чи використала особа, яка звертається для безоплатної передачі земельної ділянки у власність, уже своє право на таку передачу, а тому оскаржуваний наказ видано правомірно.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 жодного разу у судове засідання не з`явились та не повідомили про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. На адресу суду також не надходили клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Згідно з копії заяви ОСОБА_3 , 08 квітня 2016 року, останній звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,05 га, яка розташована на території Великоомелянської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. (а.с.21).

Відповідно до копії наказу ГУ Дергеокадастру у Рівненській області №17-1691/16-16-СГ від 28 квітня 2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, орієнтовною площею 0,0500 га, для ведення особистого селянського господарства». (а.с.19).
Копією заяви від 30 вересня 2016 року, поданою Головному управління Держгеокадастру у Рівненській області, ОСОБА_3 просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого господарства, яка розташована на території Великоомелянської сільської ради Рівненської району. (а.с.22).
Наказом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №17-4295/16-16-СГ від 17 жовтня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0500 га громадянину ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства та передано у власність для вищевказаних цілей земельну ділянку з кадастровим номером 0:01:001:0203, яка знаходиться на території Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області. (а.с.20).
Згідно з копією наказу ГУ Держгеокадастру у Волинській області №3-1117/15-18-СГ від 06 листопада 2018 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району орієнтовним розміром 2 га. (а.с.26).
ОСОБА_3 01 жовтня 2018 року звернувся зі заявою до ГУ Держгеокадастру у Волинській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га із земель державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, в якій заначено що він своїм правом на безоплатне одержання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства не скористався. (а.с.28).
Згідно до копії заяви ОСОБА_3 , 14 травня 2019 року він звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :00:001:0666, яка знаходиться на території Горохівського району, повторно ствердивши у заяві, що своїм правом на безоплатне одержання земельної ділянки у власність за вказаним цільовим призначенням не скористався. (а.с.32).
Відповідно до копії наказу ГУ Держгеокадастру у Волинській області №3-529/15-19-СГ від 22 травня 2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» проект землеустрою затверджено та надано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 2,00 га, у тому числі рілля 2,00 га (кадастровий номер :00:001:066), із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району, без зміни цільового призначення. (а.с.27).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0666 від 06 липня 2021 року, вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу №2004, укладеного 12 липня 2019 року, ОСОБА_3 відчужив земельну ділянку ОСОБА_4 , відтак, його право власності на земельну ділянку припинилося 12 липня 2019 року (а.с.35-37).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0203, площею 0,05 га належить ОСОБА_3 з 20 жовтня 2016 року. (а.с.33-34).
Згідно з інформації щодо виявлення фактів безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок сільського господарського призначення державної власності на території Волинської області наданою Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13 листопада 2020 року за №10-28-0.132-11814/2-20, ОСОБА_3 , безоплатно приватизував дві земельні ділянки, а саме: 17 жовтня 2016 року земельну ділянку площею 0,0500 га з кадастровим номером :01:001:0203 та 22 травня 2019 року земельну ділянку площею 2,0000 га за кадастровим номером :00:001:0666. (а.с.14-15).

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_3 , відповідно до ст.116, 118, 121, 122, 186-1 Земельного кодексу України, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №3-1117/15-18-СГ від 06 листопада 2018 року повторно скористався своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності.

Після набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0666, ОСОБА_3 , шляхом укладення договору купівлі-продажу №2004 від 12 липня 2019 року із ОСОБА_4 передав останній зазначену земельну ділянку.

Згідно п.б, ч.1 ст.81Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Тобто, Земельним кодексом України, чітко встановлено, що громадяни мають право на набуття права власності на земельну ділянку із земель державної або комунальної власності шляхом їх безоплатної передачі лише один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до «Положення про Головне управління Держгеокадастру в області», затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», територія Мервинської сільської ради Горохівського району увійшла до складу Берестечківської територіальної громади.

Відповідно до копії рішення Берестечківської міської ради №1-13/2020 від 10 листопада 2020 року «Про початок реорганізації Пісківської сільської ради, Перемильської сільської ради та Горішненської сільської ради шляхом приєднання до Берестечківської міської ради», пп.4 п.6.1. Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Берестечківська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Мервинської сільської ради. (а.с.42-43).

Крім того, главою 29 ЦК України, визначено такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

ЦК України, передбачені засади захисту права власності, зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України) та від добросовісного набувача (стаття 388 ЦК України).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Відповідні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові 28 листопада 2018 року у справа № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18).

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування.

Перший протокол до Конвенції ратифікований Законом України 17 липня 1997 року №475/97-ВР і з огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України, застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) ЄСПЛ, яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії (принципи), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинне здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» - це наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

Відповідно до ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ч.1 ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно вимог ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться один раз по кожному виду використання та провадиться в трьох випадках а саме: або приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян або одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій або одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Отже, судом встановлено, що попри приписи ст.116 Земельного кодексу України, ОСОБА_3 , двічі використав своє право на безоплатну передачу йому земельних ділянок із державної власності із одним і тим же цільовим призначенням, для ведення особистого селянського господарства.

Відтак, ОСОБА_3 , зловживаючи наданим йому законодавством право отримав земельну ділянку з кадастровим номером №:00:001:0666, розміром 2 га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

А тому суд вважає, що позов в частині визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Волинської області від 22 травня 2019 №3-529/15-19-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 , земельної ділянки що розташована за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району, площею 2,00 га з кадастровим номером :00:001:0666 підлягає до задоволення у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка немала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише уразі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , у відповідності до чинного законодавства з дотриманням процедур, передбачених законодавством на підставі відплатного договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_3 , земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0666, тобто ОСОБА_4 , у даному випадку є добросовісним набувачем у розумінні ст.388 ЦК України.

Однак, як встановлено судом попередньо, ОСОБА_3 , отримав вищевказану земельну ділянку з порушення вимог закону, та зроблено відповідні правові висновки про необхідність скасувань рішення про передачу йому вказаної земельної ділянки.

Відтак суд вважає, що позовні вимоги в частині витребування від добросовісного набувача ОСОБА_4 , земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,00га., з кадастровим номером :00:001:0666, розташовану на території Мервинської сільської ради за межами населених пунктів , на користь Берестечківської міської ради є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Доводи представника відповідача ГУ Держгеокадастру у Волинській області щодо відсутності повноважень в ГУ Держгеокадастру у Волинській області здійснювати перевірку отримання особами земельних ділянок у відповідності до ст. 166 ЗК України, не заслуговує на увагу, оскільки, саме на ГУ Держгеокадастру в областях покладено обов`язок здійснювати державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Також судом встановлено, оскільки Берестечківська міська рада самостійно не звернулась до суду для захисту свого порушеного права на спірну земельну ділянку, прокурором правомірно поданий даний позов в інтересах держави в особі Берестечківської міської ради.

Зроблені судом висновки при розгляді даної справи цілком узгоджується з висновками Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справах № 684/197/19 постанова від 04 березня 2021 року та справа № 282/1874/18 постанова від 26 травня 2021 року.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідачів на користь прокуратури Волинської області підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.2, 4, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.21, 387, 388, 393 ЦК України, ст.81, 116, 125, 152, 155 Земельного кодексу України, ст.13, 19, 55 Конституції України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №3-529/15-19-СГ від 22 травня 2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 2,00 га, у тому числі рілля 2,00 га, кадастровий номер :00:001:0666 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства , яка розташована за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району.

Витребувати в ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0666 площею 2,00 га, яка знаходиться на території Мервинської сільської ради за межами населених пунктів на користь Берестечківської міської ради Волинської області.

Стягнути на користь Волинської обласної прокуратури судовий збір за зварення з позовом до суду в сумі 4540 гривень та за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 1135 гривень, а всього в сумі 5675 гривень, по 1891,67 (одна тисяча вісімсот дев`яносто одна гривня шістдесяти сім копійок) гривень з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторонами по справі:
Позивач: виконувач обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури, адреса: місто Горохів, вулиця Паркова, 10а, Луцький район, Волинська область, .

Позивач: Берестечківська міська рада, місцезнаходження: місто Берестечко, вулиця Шевченка, 2, Луцький район, Волинська область, .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, місцезнаходження: місто Луцьк, вулиця Винниченка, 67, Волинська область, .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 03 березня 2022 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана