ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 127/31214/21

Провадження № 22-ц/4820/507/22

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Філіпчук О.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №127/31214/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Костюк Галиною Миколаївною на ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2021 року (суддя Олійник А.О.) про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Б2Б ДЖЕВЕЛРІ» про розірвання договорів купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування збитків.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом, в якому просив розірвати договір купівлі-продажу подарункових сертифікатів, укладених між ТОВ «Б2Б ДЖЕВЕЛРІ» і ОСОБА_1 17.10.2019 та 19.02.2020; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість придбаних сертифікатів в сумі 124 418,45 грн, бонуси за цим сертифікатами в сумі 345 202 грн, бонуси за придбання срібних виробів в сумі 39 064,58 грн, пені в розмірі 2 825 456,40 грн за затримку виплати бонусів по сертифікатах, 169 931,30 грн пені за затримку виплати бонусів по придбанню срібних виробів, моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Б2Б ДЖЕВЕЛРІ» про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування завданих збитків передано за підсудністю до Новоушицького районного суду Хмельницької області .

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для сплати судового збору у розмірі 12258 грн.

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ТОВ «Б2Б ДЖЕВЕЛРІ» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування завданих збитків повернуто заявнику.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апелянт зазначає, що на стадії відкриття провадження у справі суд не вправі вдаватись до аналізу правовідносин, що склалися між сторонами, а тим більше висловлювати свою думку щодо наявності порушень прав споживача. Апелянт вказує, що спір, який ним ініційований, безпосередньо пов`язаний з порушенням прав споживача, ним заявлено вимоги про розірвання договорів купівлі-продажу, про стягнення коштів та відшкодування збитків у зв`язку із не виконанням відповідачами умов договору купівлі-продажу і у цій справі правовідносини сторін, поряд з нормами ЦК України, врегульовані нормами законодавства про захист прав споживачів. А тому, на думку апелянта, висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача передбаченої ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» пільги по сплаті судового збору за подання позову до суду у цій справі є помилковим.

Тому, ОСОБА_1 , просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу для продовження розгляду.

Відзив від учасників справи не надходив.

Справа розглядається в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Встановлено, що в листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Б2Б ДЖЕВЕЛРІ» про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування збитків.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2021 року цю позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Новоушицького районного суду Хмельницької області

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки зі змісту позовних вимог та обставин, якими обґрунтований позов, суд не встановив порушення прав позивача, як споживача, адже саме посилання позивача на статті Закону України «Про захист прав споживачів» не свідчать про порушення його прав як споживача, у зв`язку із чим ОСОБА_1 слід сплати судовий збір у розмірі 12258 грн.

Встановлено, що позивачем 24.12.2021 подано до суду заяву про усунення недоліків, де зазначено, що його позов пов`язаний з порушенням прав споживача, адже ним заявлено вимоги про розірвання договорів купівлі-продажу, про стягнення коштів та відшкодування збитків у зв`язку із не виконанням відповідачами умов договору купівлі-продажу, що є підставою для застосування ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с.73-75).

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Б2Б ДЖЕВЕЛРІ» про розірвання договорів купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування збитків повернуто заявнику.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України виходив з того, що позивачем в наданий судом строк недоліки не усунуто, документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону не надано.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частинною 3 ст. 185 ЦПК України, визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Колегія суддів звертає увагу, що частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

За приписами п. 22 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону надано визначення, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п. 19 ч.1 ст. 1 Закону).

Зазначення підстави звільнення позивача від сплати судового збору є факультативною вимогою до тексту позовної заяви, яка зазначається в тому разі, якщо позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від його сплати, тобто це звільнення відбувається відповідно до закону.

Як убачається з матеріалів справи, позивач у позові зазначив підставу звільнення від сплати судового збору, а саме ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а перевірка наявності чи відсутності такої підстави є обов`язком суду, а не позивача.

Як слідує із позову ОСОБА_1 його зміст позовних вимог зводиться до того, що він, придбавши 17.10.2019 та 19.02.2020 у відповідача ТОВ «Б2Б ДЖЕВЕЛРІ» подарункові сертифікати і срібні прикраси, просить розірвати ці договори купівлі продажу та стягнути з відповідача ОСОБА_2 вартість придбаних сертифікатів, бонуси за ними, бонуси за придбання срібних виробів, пеню за затримку виплати бонусів по сертифікатах та по придбанню срібних виробів і моральну шкоду з підстав невиконання відповідачами зобов`язань по оспорюваних договорах, адже після укладення цих договорів виникли обставини, що дають підстави вважати, що послуги, зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, не задовольняють інтереси та вимоги позивача, як споживача.

Судом першої інстанції не зазначено жодних обставин, за якими він визнав позивача таким, що має сплатити судовий збір.

Згідно з підпунктом 1 частини третьої статті 3 ЦПК України верховенство права є однією із засад цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у справі Креуз проти Польщі зазначав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подавати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав та на суд, з якого випливає право доступу до суду, тобто право порушувати провадження у суді в цивільних справах, становить лише один аспект; однак це є той аспект, який дійсно робить можливим використання подальших гарантій, закладених у пункті 1 статті 6. Такі характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду.

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253-В).

Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції не взяв до уваги доводи та аргументи позивача, викладені як в позовній заяві, так і в заяві про усунення недоліків, належним чином їх не проаналізував у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Костюк Галиною Миколаївною, задовольнити.

Ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 березня 2022 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай