Справа № 175/2734/21
Провадження № 2/175/840/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

10 лютого 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Кучеренка О.Ю.

за участю: представника позивача Тропіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивачка звернулася до суду із цим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 04 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8701, за яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропоновано звернути стягнення за Кредитним договором № 2005-0610/254 від 06.10.2005 року, укладеним із АТ КБ «ПриватБанк», , стягнення заборгованості проводиться за період з 06.10.2005 року по 19.08.2016 року. Сума заборгованості складає 100 000 грн.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 10 000 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» складає 110 000 грн.

На підставі вищезазначеного виконавчого напису №8701 від 06.12.2016 року державним виконавцем Лисичанського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Безволенко А.С. відкрито виконавче провадження № 53065846 та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, оскільки його вчинено на підставі ст. ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивач зазначив, що дії відповідача про звернення стягнення на суму заборгованості шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису є незаконним, тому що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, оскільки не отримував від банку та від позивача необхідних документів - оригіналу кредитного договору та первинних документів бухгалтерського обліку, що під факт виникнення та безспірності заборгованості, зокрема видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а також виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Також, як зазначив позивач, нотаріусом при вчиненні оскаржуваного напису не враховано, що Відповідачем надано не цілий договір, а лише його частину, що не може свідчити про факт укладання та правомірності цього договору. До того ж цей договір підписаний не Позивачем, а невідомою особою.

Представник позивача у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданий судом строк відзив на позов не подав, зустрічний позов не пред`являв, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про розгляд справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Пояснень щодо позову не надала.

Суд дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено що 04 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8701, за яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропоновано звернути стягнення за Кредитним договором № 2005-0610/254 від 06.10.2005 року, укладеним із АТ КБ «ПриватБанк», , стягнення заборгованості проводиться за період з 06.10.2005 року по 19.08.2016 року. Сума заборгованості складає 100 000 грн.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 10 000 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» складає 110 000 грн.

На підставі вищезазначеного виконавчого напису №8701 від 06.12.2016 року державним виконавцем Лисичанського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Безволенко А.С. відкрито виконавче провадження № 53065846 та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. За № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. За № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», до Переліку внесено зміни, та до документів, на підставі яких нотаріуси вчиняють виконавчі написи, віднесено також кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Як видно з матеріалів справи, позивачку не було повідомлено про можливість процедури виконавчого напису, так як приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинила виконавчий напис до спливу тридцятиденного строку з моменту надіслання Відповідачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Так, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № 2005-0610/254 від 06.10.2005 року направлена Відповідачем 27.09.2016 р, а виконавчий напис №8701 вчинений 04.10.2016 р, тобто через 5 днів з моменту надіслання вимоги.

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), у своїй постанові від 16 травня 2018, зазначила про те, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, зокрема, у разі неповідомлення боржника про початок такої процедури та відсутності державної реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. За № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 цих змін «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року заліплено без змін. Резолютивну частину вказаної ухвали було опубліковано в інформаційному бюлетні «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року за № 92.

Таким чином, відповідно до обов`язків нотаріуса, визначених ст. 5 Закону України «Про нотаріат» та переліку підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, передбаченого ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі якщо вчинення нотаріальної дії суперечить законодавству України або міжнародним договорам нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні такої дії.

З огляду на те, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконним стягнення заборгованостей з підстав, що виникли з кредитних відносин, нотаріус не мав законних підстав вчиняти виконавчий запис на кредитному договорі.

За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, судом встановлено, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), а тому правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні, у зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в загальному розмірі 908,00 грн., а також 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2-4, 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04 жовтня 2016 року вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 8701.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений при зверненні до суду з позовом та судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, та сплачені за подачу заяви про забезпечення позову 454, 00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Бойко