Справа №515/1724/21
Провадження №2/515/194/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
16 лютого 2022 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.
представника позивача - адвоката Дукіна С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капі- тал»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відпові- дача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайло- вич, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович,
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
06 грудня 2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника пред`явила вказаний позов, по- силаючись на наступні обставини.
Безпірність заборгованості мають підтверджувати документи, передбачені переліком докумен- тів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, для одержання виконавчого напису відповідач мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованос- ті. На підставі спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 675930 40 від 23.11.2021 р. На підставі якої у кінці листопада місяця 2021 року з бухгалтерії за місцем ро- боти позивачки ТОВ «Белста» її повідомили про звернення стягнення на заробітну плату у вище- вказаному виконавчому провадженні. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі до- кументи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням бо- ржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконав- чих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Ухвалою суду від 07.12.2021 р. задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (а.с. 28).
Ухвалою суду від 13.12.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до підго- товчого розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.32).
Ухвалою від 17.01.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.39).
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги під- тримав, просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рі- шення (а.с.45).
Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи (а.с.36, 37, 38, 42, 43, 44), причина неяв- ки до суду не відома.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на підставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.
Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або ви- требування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встано- влюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без- спірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За змістом п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за твердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, для стягнення гро- шових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на доку- ментах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягне- ння на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані до- кументи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком доку- ментів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі викона- вчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після на- дання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності запе- речень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспір- ності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.
З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нота- ріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так са- мо має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконав- чого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру забор- гованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, вик- ладеній у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 р.
Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" суд пови- нен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на мо- мент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягу- вачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як за- значено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про ная- вність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним до- казів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 р. у справі № 320/8269/15-ц, прова- дження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат».
Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборго- ваністю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її роз- міру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірні- сть і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззапе- речними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі.
Київський апеляційний адміністративний суд при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 16.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині з момен- ту її прийняття.
Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечи- нним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально.
Отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано неза- конним та нечинним з моменту його прийняття.
Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по креди- тних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний викона- вчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 15, 16 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 "Про затвердження пе- реліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на під- ставі виконавчих написів нотаріусів" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, ст.ст.76-81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпові- дача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Тимошенко