Справа № 226/3202/21

Провадження № 2/226/52/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 березня 2022 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Новиковій К.В.,

розглянувши в заочному судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2017 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. З вини відповідача, який протягом подружнього життя ставився до неї зневажливо, вчиняв щодо неї насилля фізичного і психологічного характеру, що постійно наражало її на небезпеку, їх сімейні стосунки у вересні 2019 року були припинені. Зазначаючи на тому, що відновлення сімейних відносин і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні вимог наполягає.

Відповідач, двічі не з`явившись в судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, правом відзиву на позовну заяву не скористався. З огляду на це суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України здійснює судовий розгляд у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.11.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №5006 (а.с.5).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Підставою розірвання шлюбу позивач зазначає неможливість подальшого спільного життя і збереження шлюбу.

Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст.ст.21,24 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз чоловіка та жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Статтею 55 Сімейного Кодексу визначено, що побудова сімейних відносин здійснюється на почуттях взаємної любові і поваги, дружби та взаємодопомоги.

В разі, якщо спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із учасника сімейних відносин, він має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Примушування до збереження або припинення шлюбних відносин, згідно ч.4 ст.56 Сімейного Кодексу України, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Тому, одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення.

Статтею 112 Сімейного Кодексу визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом.

Характер встановлених судом взаємовідносин подружжя не свідчить про можливість їх примирення і збереження шлюбу. Отже, шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Інше суперечило б принципу добровільності шлюбу та моральним засадам суспільства, не сприяло б збереженню сім`ї та порушувало б інтереси позивача.

Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка та що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права, судом не встановлено.

Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 908 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.2, 4, 13, 259, 263-265, 273, 280-284 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце мешкання: АДРЕСА_3 , зареєстрований 22.11.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №5006, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленим цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.І. Клепка