Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу до місця здійснення ремонту,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Марина В.Г. звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду (збитки) в сумі 292958, 58 грн., заподіяну останньому внаслідок ДТП, що мала місце 08.03.2021, стягнути з МТСБУ витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу до місця здійснення ремонту в сумі 5000 грн., стягнути з відповідачів судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 26.08.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

На виконання вказаної ухвали представником позивача 06.09.2021 подано до суду квитанцію про сплату судового збору у визначеному судом розмірі.

Ухвалою суду від 09.09.2021 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні.

17.12.2021 судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

13.10.2021 представник МТСБУ адвокат Приступа Л.Л. надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог до МТСБУ, так як позивачу було здійснено відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності 130000 грн. (регламентна виплата), при цьому страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами.

Позивач та (або) його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, повідомивши що всі заявлені вимоги підтримують.

В судове засідання представник МТСБУ та ОСОБА_2 не з`явилися, заяв та (або) клопотань про відкладення судового засідання від сторони відповідача подано до суду не було.

За правилами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши в судовому засіданні подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Частинами 1, 2 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2021 в справі № 308/5644/21 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з даних АСДС «Д-3» вказана постанова суду набула законної сили 24.05.2021.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зі змісту вказаної постанови видно, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087004 від 09.03.2021, 08.03.2021 о 19 год. 33 хв. в м. Чоп по вул. Головна,13 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв наїзд на автомобіль марки Шкода Октавіа д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП за порушення вимог п. п. 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху.

Свідоцтвом про реєстрацію т/з серії НОМЕР_3 стверджується, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Шкода Октавіа д.н.з. НОМЕР_2 .

При цьому означений транспортний засіб значиться як забезпечений згідно з полісу №АР/4191930 до 05.07.2021. Страховик «Українська страхова група».

Внаслідок вищевказаного ДТП автомобіль ОСОБА_1 . Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження, у зв`язку з чим йому було спричинено матеріальну шкоду, що підтверджується висновком експертного дослідження № СЕ-19/107-21/2531-АВ від 05.05.2021, відповідно до якого сума матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, що мала місце 08.03.2021 становить 422985, 58 грн. При цьому вартість відновлювального ремонту колісного т/з станом на 08.03.2021 становить 390960, 90 грн.

01.07.2021 МТСБУ прийняло рішення №3-01-б/23385 по справі № 74771 відповідно до п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про виплату ОСОБА_1 відшкодування шкоди в сумі 130000 грн. в межах ліміту відповідальності.

14.07.2021 ОСОБА_1 отримав вказану вище виплату, що підтверджується роздруківкою скріншоту з мобільного додатку Приват 24 про надходження відповідних коштів.

При цьому за твердженням сторони позивача МТСБУ всупереч ст.ст. 28, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в усній формі відмовило йому у відшкодуванні витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу до місця здійснення ремонту в сумі 5000 грн., на проведення якої, позивачем витрачено особисті кошти, що підтверджується копіями товарних чеків від 23.03.2021 та від 24.03.2021.

Згідно з пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За наявними матеріалами справи суд позбавлений можливості встановити чому виплата страхового відшкодування позивачу у сумі 130000 грн. була проведена МТСБУ, однак виходячи з того, що таке рішення прийнято на підставі п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що МТСБУ було здійснено регламентну виплату.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 9.2 ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. При цьому за розпорядження Нацкомфінпослуг «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові суми за договорами обов`язкового страхування: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становлять 130 тисяч гривень.

Відтак, з огляду на те, що МТСБУ відповідно до п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди позивачу, провівши виплату у 130000 грн., враховуючи, що вказана сума є максимально можливою до виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, приймаючи до уваги те, що вказаним Законом відшкодування шкоди обмежується зазначеною страховою сумою, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з МТСБУ витрат у сумі 5000 грн., понесених позивачем на евакуацію транспортного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За положеннями ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

За ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При розгляді заявлених позовних вимог в частини стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, суд виходить з того, що ЦК України закріплено загальний принцип повного відшкодування збитків, що випливає із ч. 3 ст. 22 цього Кодексу, якою визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц викладена правова позиція, згідно із якою відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків, завданих потерпілому, то останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Висновком експерта стверджується, що вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю, належному ОСОБА_1 , внаслідок ДТП становить 422985, 58 грн. При цьому МТСБУ було здійснено виплату ОСОБА_1 130000 грн. страхового відшкодування.

Відтак виплачена сума у 130000 грн. не покриває розмір збитків, завданих позивачу, внаслідок пошкодження ОСОБА_2 належного йому транспортного засобу.

Тож, з огляду на принцип повного відшкодування завданої шкоди, суд вирішив задовольнити позовну вимогу про стягнення із ОСОБА_2 292985, 58 грн. матеріальної шкоди (збитків), завданих позивачу внаслідок ДТП, що мала місце 08.03.2021, як різницю між сумою матеріального збитку та страховим відшкодуванням (регламентною виплатою), здійсненою МТСБУ в межах ліміту відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу; у випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з наданим суду попереднім (орієнтовним) розрахунком витрат на професійну правову (правничу) допомогу до Договору про надання правової допомоги № 11/05 від 18.03.2021, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Марина В.Г. Юридичний захист», сума витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката в даній справі становить 17000 грн.

Квитанцією №4 від 30.06.2021 підтверджується проведення ОСОБА_1 оплати означеної суми.

З урахуванням характеру спірних правовідносин сторін, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката заявлені витрати є співмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, відповідає критерію розумності.

Окрім цього на виконання ухвали суду від 26.08.2021 адвокат Марина В.Г. надав суду квитанцію № від 03.09.2021 про сплату судового збору в сумі 2979, 85 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги частково (лише в частині заявлених вимог до ОСОБА_2 ), на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (0, 983%).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 матеріальну шкоду (збитки) в сумі 292985 (двісті дев`яносто дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2929 (дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 16711 (шістнадцять тисяч сімсот одинадцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов