Справа № 159/6480/21
Провадження № 2/159/209/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Панасюка С.Л.

розглянувши у спрощеному провадженні в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів

в с т а н о в и в :

Вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.02.2020 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 1500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця першого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку, станом на 01.01.2021 заборгованість відповідача за аліментами становить 38505,22 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 8647,65 гривень.

Відповідач відзив на позов не подав.

Позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до правового висновку, зробленого у постанові Верховного Суду від 20.07.2020 у справі №362/4462/16-ц (провадження №61-10968св19), відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Відповідачем не надав доказів поважності причин несплати аліментів на дитину. Тому, виходячи з вказаної вище презумпції, слід вважати, що заборгованість виникла з вини відповідача.

При розрахунку пені за прострочення сплати аліментів суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц.

Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Строк прострочення вираховується з урахуванням зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Виходячи із правил розрахунку пені за заборгованістю по аліментах, викладених у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, сума пені за період з 01.01.2018 по 01.10.2021 становить 8647,65 гривень.

Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.12, 81, 82, 141, 259, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, на підставі ст.180, 182, 183, ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 8647 (вісім тисяч шістсот сорок сім) гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у справі в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24.11.2003 Ковельським МРВ УМВС країни у Волинській області, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області.

Головуючий:С. Л. ПАНАСЮК