Справа №442/659/22
Провадження №2/442/498/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Східницької селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що вона звернулася в Першу Дрогобицьку державну нотаріальну контору, із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ( ОСОБА_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За її зверненням 18.11.2009р. Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу № 48465045 у Спадковому реєстрі щодо спадкування за померлим чоловіком ( ОСОБА_4 ).

До складу спадкового майна спадкодавця ( ОСОБА_4 ) входить об`єкт незавершеного будівництва - нежитлова будівля молокозаводу, готовністю 36 (тридцять шість) відсотків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, згідно укладеного 31.12.2003р. договору купівлі-продажу незавершеної будівництвом будівлі молокозаводу, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького міського нотаріального округу Спариняк Л.В. за реєстр. №3713, ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 купив незавершену будівництвом нежитлову будівлю молокозаводу під номером б/н по АДРЕСА_1 .

За змістом Договору купівлі-продажу, згідно довідки виданої Дрогобицьким ДКМБТІ та ЕО 09.12.2003р. за №292: фактично побудовано будівлю молокозаводу /31.80 х 6,25/м., що складає 36 відсотків готовності (п. 1); вартість незавершеної будівництвом будівлі становить 4050 гривень (п. 3).

Постановою державного нотаріуса Дрогобицької державної нотаріальної контори Лютик Р.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.02.2010р. відмовлено позивачу та третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на незавершену будівництвом нежитлову будівлю молокозаводу під № б/н по АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті ОСОБА_4 .

Як на підставу для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину державний нотаріус Лютик Р.В. покликався на відсутність правовстановчого документу на означене майно.

Відтак з метою оформлення своїх спадкових прав, в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримує, а відповідач визнає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцем за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого також входить об`єкт незавершеного будівництва - нежитлова будівля молокозаводу, готовністю 36 (тридцять шість) відсотків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до положень ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1267, частини 1 статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги по закону. Позивач вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому з врахуванням наведеного суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на об`єкт незавершеного будівництва - нежитлова будівля молокозаводу, готовністю 36 (тридцять шість) відсотків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Дата складення рішення - 24.02.2022 року.

Суддя О.В. Крамар