ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 693/16/21
Провадження № 22-ц/821/43/22
Категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на додаткове рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Коцюбинської Ю.Д. в приміщенні Жашківського районного суду Черкаської області) за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витратна професійну правничу допомогу у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст заявлених вимог

13 січня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жашківського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

17 вересня 2021 року ОСОБА_1 до Жашківського районного суду Черкаської області було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу, в якій просила суд стягнути з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на її користьпонесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7500 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката в розмірі 7500,00 грн.

Додаткове судове рішення, зокрема, мотивовано тим, що на підставі поданих позивачкою доказів, якими достовірно доведено обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, їх вартість, є підстави для задоволення таких вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із додатковим рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» подало 09 листопада 2021 року апеляційну скаргу, в якій вважаючи додаткове рішення суду першої інстанції таким, що суперечить нормам матеріального права та нормам процесуального права, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення питання щодо розподілу понесених сторонами судових витрат, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених відповідачкою ОСОБА_1 , проте, не зазначає конкретно суму, до якої просить зменшити такі витрати.

Аргументи учасників справи

Апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк», зокрема, мотивована тим, що ухвалюючи додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених позивачкою ОСОБА_1 , суд першої інстанції не звернув належної уваги на невідповідність стягнутих судом витрат критерію їх реальності та розумності їхнього розміру.

При цьому, на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що всупереч діючим нормам законодавства, позивачкою не було надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення не надходив

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що на підставі ордеру серії ЧК № 149407 від 13 квітня 2021 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії № 428 від 20 червня 2011 року представником позивачки ОСОБА_1 у справі був адвокат Маргарян А.Д., який діяв відповідно до договору про надання правової допомоги від 13 квітня 2021 року. (том 1, а.с. 141-142)

Згідно з договором про надання правової допомоги від 13 квітня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та Маргарян А.Д. сторони узгодили, що адвокат Маргарян А.Д. бере на себе зобов`язання здійснювати захист прав та законних інтересівОСОБА_1 у справі № 693/16/21, яка зокрема включає: підготовку та подання юридичних документів, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судових засіданнях, тощо.

Обсяг вартості наданої правової допомоги за договором визначається у відповідному розрахунку, який є невід`ємним додатком до договору і свідчить про виконання сторонами своїх обов`язків. (том 2, а.с. 33)

Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу ОСОБА_1 адвокатом Маргарян А.Д. від 30 серпня 2021 року складає 7500,00 грн. (том 2, а.с. 30)

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в суді надано квитанцію № 050025 від 30 серпня 2021 року. (том 2, а.с. 31)

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 уклала із адвокатом Маргарян А.Д. договір про надання правової допомоги від 13 квітня 2021 року.

На підтвердження фактично понесених витрат за отримання професійної правничої допомоги до суду ОСОБА_1 було надано розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 30 серпня 2021 року, складеного на виконання договору про надання правової допомоги від 13 квітня 2021 року, в якому зазначено, що за надану правову допомогу адвоката сума фактичних витрат ОСОБА_1 складає 7500,00 грн.

Розрахунок містить перелік наданих адвокатом послуг за договором від 13 квітня 2021 року, а саме: вивчення та правовий аналіз матеріалів справи 3 год., підготовка процесуальних документів 2 год., участь адвоката в судових засіданнях 13 квітня 2021 року, 17 травня 2021 року, 23 червня 2021 року, 09 серпня 2021 року.

Відповідно до квитанції № 050025 від 30 серпня 2021 року, ОСОБА_1 було сплачено 7500,00 грн. адвокату Маргарян А.Д. за надану ним правову допомогу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

При визначенні суми конкретного відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1-3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи, що рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року, яке за переглядом у суді апеляційної інстанції постановою Черкаського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року було залишене без змін, і яким у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено, то судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції покладаються на позивача.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення з позивача АТ КБ «Приватбанк» на користь відповідачки витрат на правничу допомогу.

Врахувавши принцип розумності, справедливості та співмірності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість стягнення із АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу адвоката Маргарян А.Д. в сумі 7500,00 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу, оскільки відповідачкою подані належні об`єктивні докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних ним робіт.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 374 та статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Апеляційний суд вважає, що постановлене додаткове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258,270,374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2021 року, постановлене за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витратна професійну правничу допомогу адвоката у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак