Справа № 159/6839/21
Провадження № 2/159/257/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинськоїобласті під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Ремонтне житлово-комунальне підприємство №1 м.Ковель Волинської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позовних вимог.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що квартира АДРЕСА_1 належить Ковельській міській раді та вона є головним наймачем житла. Відповідач, яка є її дочкою, фактично не проживає у квартирі більше чотирьох років, на сьогодні її місцем проживання є квартира АДРЕСА_2 , інтересу до спірного житла не проявляє, витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг чи з обслуговуванням квартири, не несе.

Вона зверталася до ОСОБА_2 з проханням про зняття з реєстраційного обліку, яке залишилось без виконання. З огляду на те, що відповідач зареєстрована у спірній квартирі, вона позбавлена можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 15 листопада 2021 року.

16 листопада 2021 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача.

24 грудня 2021 року отримано повідомлення про місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою судді від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 24 січня 2022 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

24 січня 2022 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з витребуванням з Ремонтного житлово-комунального підприємства № 1 м. Ковель Волинської області доказів по справі.

Позиція учасників судового розгляду.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

У ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначила, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2017 року.

24.01.2022 року відповідач в судовому засіданні не заперечувала, що не проживає в квартирі близько двох років із-за конфліктів з позивачкою.

Відповідно до показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 в спірному житловому приміщенні не проживає близько 2-3 років.

Фактичні обставини справи.

Встановлено, що 29 березня 1989 року виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Ковеля ОСОБА_1 було видано ордер № 192 серії Г на спірне жиле приміщення на склад сім`ї з трьох осіб на підставі рішення виконавчого комітету міської Ради народних депутатів від 23 березня 1989 року № 65.

На момент розгляду справи квартира АДРЕСА_1 знаходиться на балансі виконавчого комітету Ковельської міської ради.

Відповідно до листа Ремонтного житлово-комунального підприємства № 1 м. Ковель Волинської області № 97 від 07 лютого 2022 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 (квартиронаймач), ОСОБА_2 (дочка) та ОСОБА_5 (онук). Особові рахунки на оплату комунальних послуг відкриті на ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Згідно зі ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Відповідно до ст. 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У ч. 3 ст. 71 ЖК Української РСР наведено випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.

Вичерпного переліку поважності причин непроживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів.

При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

За викладених вище обставин, з урахуванням показань свідків, суд визнає доведеним факт відсутності відповідача за вказаною адресою без поважних причин понад шість місяців. Існування будь-якої домовленості між сторонами про інші строки відсутності за адресою реєстрації відповідача судом не встановлено. Окрім того, під час розгляду справи судом не було встановлено наявність підстав для застосування ч. 3 ст. 71 ЖК Української РСР до спірних правовідносин.

Суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача в спірній квартирі утруднює оплату комунальних послуг та унеможливлює оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Відтак, суд дійшов висновку, що факт відсутності відповідача понад встановлені строки повністю доведений, а тому останню слід визнати такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про зняття з реєстрації відповідача задоволенню не підлягає, оскільки втрата права на житло і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265,280-285 ЦПК України, ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст.72 Житлового кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В решті заявлених вимог відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 09 березня 2022 року.

Головуючий: В.О.Лесик