Провадження № 2/537/665/2022
Справа № 537/574/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2022 р.Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді: Маханькова О.В., за участю секретаря судового засідання Костюкевич Н.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», третьої особи: приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнених грошових коштів за виконавчим провадженням, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», третіх осіб: приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнених грошових коштів за виконавчим провадженням.

В обґрунтування позовної заяви вказав, що відповідно виконавчого провадження № 66466049 від 11.08.2021р. із виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича від 06.04.2021 року за №6402 йому стало відомо про існування постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. та про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості , що виникла за кредитним договором № 1148216 від 07.08.2019 р. з усіма додатками та додатковими угодами,який укладений між ТОВ «Авентус Україна», правонаступником усіх прав та обов*язків якої за вказаним кредитним договором якого є ТОВ Вердикт Капітал на підставі договору відступлення права вимоги № 2712-01 від 27.12.2019 року.

Стягнення заборгованості за кредитним договором № 1148216 від 07.08.2019 проводиться за період з 27.12.2019 року по 05.04.2021 року на суму 12 680,74грн.

Позивач вважає, що виконавчий напис №6402, який виданий 06.04.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з нього на користь ТОВ Вердикт Капітал заборгованості в розмірі 12680,74 гривень є таким, що не підлягає виконанню, виходячи з того, що між ним та ТОВ Вердикт Капітал , та ТОВ «Авентус Україна», не укладалось будь-яких договорів та він фактично не отримував від них будь-яких коштів в кредит. На поштову адресу позивача не надходило листів або вимог про наявність заборгованості за зобов`язаннями.

Окрім того, прохає суд стягнути з ТОВ «Вердикт капітал» кошти в розмірі 3194,90грн. в рахунок повернення стягнутого з його заробітної плати за виконавчим написом. Та стягнути витрати понесені ним на правничу допомогу в розмірі 6580,75 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явився по невідомій суду причині.

В судові засідання відповідач - ТОВ «Вердикт Капітал» який був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не направив свого представника. Відзиву на позовну заяву не надав..

В судове засідання третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.І. не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв, клопотань, пояснень до суду не направив.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно виконавчого провадження № 66466049 від 11.08.2021р. із виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича від 06.04.2021 року за №6402 йому стало відомо про існування постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. та про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості , що виникла за кредитним договором № 1148216 від 07.08.2019 р. з усіма додатками та додатковими угодами,який укладений між ТОВ «Авентус Україна», правонаступником усіх прав та обов*язків якої за вказаним кредитним договором якого є ТОВ Вердикт Капітал на підставі договору відступлення права вимоги № 2712-01 від 27.12.2019 року.

Стягнення заборгованості за кредитним договором № 1148216 від 07.08.2019 проводиться за період з 27.12.2019 року по 05.04.2021 року на суму 12 680,74грн.

Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У пункті 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц (провадження № 84цс19).

При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не направив та відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення не додав, тому суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6580,75 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, а також те, що позов підлягає задоволенню, то із відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, в зв*язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій відповідно п.13ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», третіх осіб: приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає та повернення стягненого за виконавчим написом - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 06.04.2021 року, реєстраційний номер № 6402, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал»» заборгованості в розмірі 12 680грн. 74 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз буд. 5-Б, ), на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 3194,90. та витрати на правничу допомогу в сумі 6580 грн.75 коп.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз буд. 5-Б, ), на користь держави судовий збір в розмірі 992грн.40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Маханьков О.В.