Справа № 703/216/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Турко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 2/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

В цьому будинку зареєстрована, але з 2016 року не проживає ОСОБА_2 .

Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації у належному позивачу будинку, вважає, що її належить визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням в судовому порядку.

В судове засідання позивач не з`явилась, в направленій до суду заяві просила розглядати справу у її відсутності, позов задоволити та не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання також не з`явилася, надала суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечувала, просила розгляд справи проводити без її участі.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про розгляд справи суд вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України та провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з витягу з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.02.2016 за ОСОБА_1 , 27 січня 2016 року було зареєстровано право власності на 2/3 частини будинку АДРЕСА_1 .

Згідно витягу №9 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04 січня 2022 року та довідки квартального комітету №3 Смілянської міської ради від 20 грудня 2021 року в належному позивачу будинку зареєстрована, але з 2016 року не проживає ОСОБА_2 .

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.

Аналогічні норми містяться і в ст. 319 ЦК України, відповідно до частини 1 якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право користування будинком виникло у відповідача на підставі дозволу попереднього власника. У відповідності до ст. 319, 328, 346 ЦК України після зміни власника будинку законні підстави для користування ним у ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Статтею 7 наведеного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене сторонами до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.Я. Биченко