Провадження № 2/503/99/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима, у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на ті обставини, що 30.04.2015 року уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із позивачем, а відповідач кошти на утримання дитини надає не регулярно. Зазначає, що з наявних в неї відомостей відповідач працює та отримує дохід, аліменти нікому не сплачує. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи із дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином. При цьому, представник позивача адвокат Явнюк Д.М. подав до суду заяву від 27.01.2022 року (а.с.31) про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, відповідача про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою - https://court.gov.ua/fair, яке було розміщене 28.01.2022 року (а.с.35). Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 30.04.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 30.04.2015 року, актовий запис № 543 (а.с.3).

Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 05.11.2014 року, актовий запис № 11241 (а.с.4).

На даний час сторони проживають окремо, а малолітня дочка проживає разом із позивачем, про що зазначено останньою в позовній заяві.

У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1-2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Ураховуючи стан здоров`я і матеріальне становище малолітньої дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, відсутність у відповідача аліментів на утримання інших дітей, відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає, що пред`явлений позивачем позов є обґрунтованим, у зв`язку з чим його необхідно задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячнопочинаючи з 22.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову не сплачувала судовий збір на підставі п.3 ч.2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, то на виконання вимог ст. 133, 141 ЦПК України та ст. 4 і 6 зазначеного Закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн за позовною вимогою майнового характеру про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 133, 141, 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 180, 181, 182 СК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 до ОСОБА_2 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 22.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко