справа № 388/1449/21
провадження № 2/388/74/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2022м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Степанов С.В.

при секретарі - Гриненко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з цим позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем зареєстрований у реєстрі за № 11239 про стягнення із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (, адреса: вул. Якова Самарського, 12А, м.Дніпро, 49044) заборгованості за період з 05 грудня 2019 року по 31 січня 2020 року в сумі 19 900 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот гривень 00коп.) гривень та плата за вчинення виконавчого напису - 1800 (одна тисяча вісімсот гривень 00коп.) гривень, а всього 21700грн. 00коп.

27 серпня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи у виконавчому провадженні № 63269566 на виконання виконавчого напису № 11239 виданого 29.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в розмір 21700грн. 00коп.

Встановлено, що у виконавчому написі нотаріуса від 29.04.2020 року не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, а лише вказано, що грошові суми, які пропонується стягнути, є боргом за кредитним договором.

При цьому жодним чином нотаріусом не вказано, що останній перевіряв законність переходу права вимоги від первісного кредитору до відповідача по справі, який і звернувся за вчиненням виконавчого напису.

Надання Заявником неповної інформації та документів приватному нотаріусу мало наслідком порушення нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п. 2 ч. 1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно якого на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Крім того, стягнення з позивача, ОСОБА_1 , боргу, який не є безспірним з порушенням процедури повідомлення про його наявність, відбулося у позасудовому порядку і вона була позбавлена можливості заперечувати щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Письмової вимоги відповідача про погашення заборгованості позивач не отримувала, що є порушенням вимог закону, яке істотно вплинуло на її права та обов`язки. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону.

Тобто, спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною.

Ухвалою Долинського районного суд від 16 вересня 2021 за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову у даній цивільній справі - зупинено стягнення за оспорюваним виконавчим написом.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, до суду надавала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду навдава відзив на позовну заяву не погоджувався з поданою позовною заявою, вважає її необгрунтовною, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Просив справу розглядати без його участі.

Третя особа, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомдлявся, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від третьої особи до суду не надходило.

Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до змісту оспорюваного виконавчого напису: позивач ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором 2872634від 04 листопада 2019 року укладеним з ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ».

29.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості у сумі 21 700,00 грн., зареєстрований у реєстрі за № 11239. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.12.2019 року по 31.01.2020 року.

Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. виконавче провадження № 63269566. Постановою приватного виконавця від 27.08.2021 року постановлено звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, у даній справі перевірці підлягають підстави та умови вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

Тобто, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, діяла та наразі діє редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, без урахування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662.

Зазначений висновок суду у повній мірі узгоджується з висновком викладеним у Постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц.

Крім того, слід відзначити, що згідно з положеннями п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Отже, п. 1 Переліку, у чинній редакції, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус при його вчиненні керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку.

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

При цьому, з огляду на наведене, вбачається, що нотаріус у день вчинення спірного виконавчого напису 29.04.2020 року керувався пунктом Переліку, який був нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку.

Отже, при вчиненні нотаріусом оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було взято до уваги, що кредитний договір 2872634 від 04.11.2019 року укладено у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчено, що також вбачається із змісту самого виконавчого напису та на підтвердження зворотного відповідачем докази суду не надавались.

Таким чином, наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором.

За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

На підставі викладеного, суд констатує, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним правовим актом та вчинив зазначений виконавчий напис без наявності обов`язкового документа на обґрунтування стягнення, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи.

Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат по сплаті судовго збору у розмірі 908,00 грн. задоволення позову у повному обсязі, - суд дійшов висновку, що сплачений позивачем у даній справі судовий збір у розмірі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо чинності застосованого судом ухвалою від 16 вересня 2021 у справі № 388/1449/21 (провадження № 2-з/388/31/2021) заходу забезпечення позову, судом відзначається, що враховуючи вид застосованого заходу забезпечення позову та зміст даного рішення й результат розгляду даної справи, - застосований захід забезпечення позову підлягає скасуванню з дня набрання даним рішенням законної сили.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем зареєстрований у реєстрі за № 11239 про стягнення із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (, адреса: вул. Якова Самарського, 12А, м.Дніпро, 49044) заборгованості за період з 05 грудня 2019 року по 31 січня 2020 року в сумі 19 900 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот гривень 00коп.) гривень та плата за вчинення виконавчого напису - 1800 (одна тисяча вісімсот гривень 00коп.) гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (, адреса: вул. Якова Самарського, 12А, м.Дніпро, 49044) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 понесений судовий збір у розмірі 908 гривень.

Захід забезпечення позову, застосований ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2021 року у справі № 388/1449/21 (провадження № 2-з/388/31/2021), скасувати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03 березня 2022 року.

Суддя С.В. Степанов