Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3849/21
номер провадження 2/695/627/22

04 березня 2022 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось Акціонерне товариство «Акцент-Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.01.2020 у сумі 11 403 грн 37 коп станом на 12.11.2021 складається з наступного: 7694 грн 16 коп заборгованітсь за кредитом, 3709 грн 21 коп заборгованість за відсотками, 0 грн 00 коп штраф.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач, звернувшись до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву № б/н від 12.01.2020, на підставі якої відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач усупереч положень договору, ст. 509, 526, 1054 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим, враховуючи внесені кошти на погашення заборгованості відповідач станом на 12.11.2021 має заборгованість у сумі 11 403 грн 37 коп, яка складається з наступного: 7694 грн 16 коп заборгованітсь за кредитом, 3709 грн 21 коп заборгованість за відсотками, 0 грн 00 коп штраф.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін у справі за даним позовом.
Відповідач відзив на позов не надала. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до суду не надходило.
Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі та позовна заява з додатками, які надсилались відповідачці на адресу місця її реєстрації повернулись до суду з відміткою Укрпошти про неможливість вручення адресату, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Відтак, враховуючи, що ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою місця реєстрації відповідача, яка була надана суду у відповідь на відповідний запит згідно з ч. 6, 7 ст.187 ЦПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, суд вважає про наявність достатніх підстав вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії та про прийняття певного судового рішення у справі.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.
З матеріалів справи судом встановлено, що 12.01.2020 ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви приєдналась до Умов та Правил надання батьківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки.
На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач в обумовлені правочином строки свої зобов`язання не виконала, внаслідок чого станом на 12.11.2021 у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 11 403 грн 37 коп, яка складається з наступного: 7694 грн 16 коп заборгованітсь за кредитом, 3709 грн 21 коп заборгованість за відсотками, 0 грн 00 коп штраф.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк обґрунтовував свої вимоги тим, що між сторонами існують кредитні правовідносини, які підтверджуються анкетою-заявою відповідача від 12.01.2020 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписаним відповідачем паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 01.12.2020 станом на 12.11.2021.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у даному випадку АТ «Акцент-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Умови і правила надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.
Суд зауважує, що в даному випадку сторони справи погодили умови кредитування, зокрема, щодо строків та розмірів сплати заборгованості по кредиту, порядку розрахунку відсотків за користування кредитними коштами, що вбачається з паспорту споживчого кредиту, який відповідач підписала 12.01.2020.
Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення з позичальника заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами є такими, що підтверджуються належними та допустимими доказами, так як обґрунтовуються паспортом споживчого кредиту підписаним відповідачем 12.01.2020.
Згідно зі ст. 1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками.
Відтак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК.
Отже, з огляду на наведене та беручи до уваги те, що строк дії укладеного між сторонами кредитного договору, станом на день розгляду справи в суді не закінчився, суд приходить до висновку, що у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання у вигляді стягнення відсотків.
Відповідно до наданого банком розрахунку станом на 12.11.2021 сума заборгованості відповідача по кредитному договору № б/н від 12.01.2020 становить 11 403 грн 37 коп, яка складається з наступного: 7694 грн 16 коп заборгованітсь за кредитом, 3709 грн 21 коп заборгованість за відсотками, 0 грн 00 коп штраф.
При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. 10, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.01.2020 у сумі 11 403 грн 37 коп станом на 12.11.2021 складається з наступного: 7694 грн 16 коп заборгованітсь за кредитом, 3709 грн 21 коп заборгованість за відсотками, 0 грн 00 коп штраф.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська