РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/856/21

07 березня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвінянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дочку ОСОБА_3 . Народження зареєстроване Пнівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Відомості про батька дитини були записані з її слів відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Біологічним батьком її дочки ОСОБА_4 є ОСОБА_2 . Вони з відповідачем в період з 2000 року по 2007 рік підтримували близькі стосунки, в період яких вона завагітніла. Реєструвати шлюб в органах РАЦСу вони не бажали, оскільки відповідач був у зареєстрованому шлюбі. Відповідач відвозив та забирав її та дитину з пологового будинку, в період вагітності орендував для неї житло, та дбав про неї як про дружину.

Їхні відносини припинились в 2007 році, однак ОСОБА_2 продовжував регулярно відвідувати її разом із дочкою ОСОБА_5 , надавати кошти на її утримання. Відповідач проявляв батьківську турботу та любов до дочки. Такі стосунки продовжувались до 2010 року, однак на сьогоднішній день припинились. Останній раз кошти були надані відповідачем на утримання дитини 23.07.2020 шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок дочки.

Оскільки ОСОБА_2 відмовляється брати участі у вихованні та житті дитини, що порушує її законні права, вона змушена звертатись до суду для встановлення батьківства ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_3 .

Крім того враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 , то на останнього законодавцем покладено обов`язок щодо утримання дитини.

Тому вважає, що відповідач по справі як батько зобов`язаний надавати кошти на утримання їхньої спільної дитини до досягнення нею повноліття.

На даний час вона працює медичною сестрою КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня». Однак її доходів недостатньо для забезпечення відповідного рівня життя їхній дитині. Окрім того вона має статус багатодітної матері, а тому знаходиться у важкому матеріальному становищі.

Відповідач ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю, офіційно зареєстрований в податковій інспекції. Від підприємницької діяльності останній отримує значні доходи, інших утриманців крім їхньої спільної дитини немає.

Стислий виклад позицій сторін:

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, які викладені в позовній заяві, просить суд позов задоволити та ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, вважає себе біологічним батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від його доходів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2021 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.10.2021 провадження по даній справі зупинено у зв`язку з призначенням судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення наявності або відсутності кровного споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , проведення якої доручено експертам Львівського НДЕКЦ МВС України.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.01.2022 провадження по даній справі поновлено у зв`язку з виконанням ухвали суду про призначення експертизи та надходженням висновку експерта до суду.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.02.2022 по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 народила дочку ОСОБА_3 , про що Пнівською сільською радою 18.03.2005 складено актовий запис № 19 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Батько дитини записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька (а.с. 10).

З висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України від 24.12.2021 № СЕ-19/114-21/19359-БД, складеного за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи вбачається, що ДНК-профіль дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містить лише ті генетичні ознаки (алелі), які визначені в ДНК-профілях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджує біологічне батьківство останнього відносно дитини. ОСОБА_2 може бути біологічним батьком ОСОБА_3 (а.с. 61-76). Вказана обставина також не оспорюється відповідачем.

Також факти спілкування відповідача та дитини підтверджується доданими фотоматеріалами (а.с. 12-14).

Згідно виписки з особового рахунку по картці ОСОБА_1 вбачається, що 23.07.2020 відповідачем ОСОБА_2 перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 грн. (а.с. 15).

Відповідач ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю, офіційно зареєстрований в податковій інспекції. Вид діяльності: Вантажний автомобільний транспорт (основний); Виробництво інших виробів із бетону гіпсу та цементу; Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Вказані обставини підтверджуються інформацією про фізичну особу-підприємця (а.с. 16).

Як вбачається з позовної заяви, позивач на даний час проживає разом з неповнолітньою дитиною, за якою здійснює догляд, працює медичною сестрою КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня», інших доходів не має, її доходів не вистачає для належного утримання неповнолітньої дитини.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Суд, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Як вбачається з обставин, викладених позивачем в позовній заяві та підтверджених в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 є біологічним батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказана обставина підтверджується висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України від 03.11.2021 № СЕ-19/114-21/19359-БД/Кл-1, складеним за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи, якою доведено наявність кровного споріднення між відповідачем та неповнолітньою дитиною.

Вказані обставини також повністю визнані відповідачем.

Виходячи наведенного суд вважає батьківство ОСОБА_2 стосовно народженої позивачем ОСОБА_1 дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Крім того, згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів частці від доходу відповідача, суд належним чином врахував положення ст. 183 СК України щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитиниу разі наявності регулярного доходу платника.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду:

Враховуючи вище наведене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов в частині встановлення батьківства слід задовільнити, визнати відповідача батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, обов`язку обох батьків утримувати дитину, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є фізично здоровим, отримує регулярний дохід, відсутність інших утриманців, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовільнити і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 908,00 грн. сплаченого судового збору та1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанції № 0.0..1 від 19.04.2021, та квитанції № 007/2021 від 19.04.2021, а також992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 125, 128, 135, 141, 180-183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини задовільнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 19, складеного 18.03.2005 Пнівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області, зазначивши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 20.04.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 1908 грн. 00 коп. сплачених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Міськевич О.Я.