Справа № 279/5915/21
Провадження № 2/279/189/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2022 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Подвисоцькою Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/5915/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності, зазначивши, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.06.2005 року їй, відповідачу, ОСОБА_2 та їхнім дітям, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить в рівних частках по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1 .

На протязі останніх 25 років відповідач у вказаній квартирі не проживає, станом на 09.02.2015 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 52076,62 грн. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 16.06.2021 року з відповідача стягнуто на її користь неустойку на прострочення сплати аліментів в розмірі 52076,62 грн. Загальний розмір боргу відповідача перед нею становить 104153,24 грн. Вартість 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 становить 65588,75 грн.

А тому, просить суд перевести з відповідача на неї право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 та припинити його право власності на 1/4 частину вказаної квартири у праві спільної часткової власності, також просить приринити зобов`язання відповідача щодо заборгованості по аліментам, неустойці по аліментах що стягнуються на її користь.

Позивач та її представник ОСОБА_3 до суду не з`явились, причини неявки не повідомили, про день розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідач до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, про день розгляду псрави повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходлить до настпуного:

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.06.2005 року відповідачу ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить на праві спільної власності квартира АДРЕСА_1 . Згідно витягу про реєстрацію права власності кожному із співвласників належить по 1/4 частині вказаної квартири.

Згідно Звіту про оцінку майна, що складений ФОП ОСОБА_7 станом на 20.10.2021 року вартість квартири АДРЕСА_1 становить 262355,00 грн., ринкова вартість 1/4 частини вказаної квартири становить 65588,75 грн.

З даних довідки -розрахунку складеного державним виконавцем ДВС, станом на 09.02.2015 року відповідач заборгованість по сплаті аліментів на користь прозивача в розмірі 52076,62 грн. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 16.06.2021 року з відповідача стягнуто на користь позивача неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 52076,62 грн.

З підстав заявленого позову та встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 321, 366 ЦК України.

Згідно ч.1 і ч.2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Виходячи з аналізу зазначених положень ст.366 ЦК України, кредитор може вимагати переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника щодо належної йому частки у майні лише після того, коли останній відмовився виконати вимоги про продаж своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від її придбання.

Аналогічна думка викладена у постанові Верховного суду від 05 вересня 2018 року у справі 554/14897/15-ц.

Більше того з аналізу зазначених положень ст.366 ЦК України вбачається, що звернення стягнення на частку у спільному майні можливо за умови недостатності у боржника іншого майна, на яке може бути звернене стягнення.

Разом з цим позивачем всупереч положенням ст.ст.81, 83 ЦПК України не надано належних і переконливих доказів про те, що у відповідача недостатньо іншого майна, на яке може бути звернене стягнення. Також не надано доказів, що позивач пред`являв вимоги до відповідача про продаж належної йому частки, а він від цього відмовився. В позовній заяві позивач зазначила, що не спілкується з відповідачем протягом 25 років.

Під час судового розгляду зазначені позивачем обставини щодо відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності та відмови іншого співвласника від придбання частки боржника не знайшли свого підтвердження, жодних доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог в судом встановлено не було, тому суд вважає, що передбачені діючим законодавством підстави для переведення на неї прав та обов`язків співвласника - боржника відсутні, а позовні вимоги є безпідставними.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому дані вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.ст. 321,366 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом