Справа № 128/250/22
Провадження № 22-ц/801/755/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач :Матківська М. В.
УХВАЛА

11 березня 2022 рокуСправа № 128/250/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М.В., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінеск» Мозгіної Оксани Леонідівни, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року у цивільній справі № 128/250/22.

Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційної скарги позивач не додав документу, що підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, або документів, які підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору.

Натомість одночасно із апеляційною скаргою позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про звільнення його від сплати судового збору, у якій послався на те, що він є пенсіонером, отримує пенсію розміром 1980 грн. на місяць та здійснює догляд і піклування за своєю дружиною. Інших доходів він не має. Суму судового збору, яку йому потрібно сплатити за подання апеляційної скарги, вважає непід`ємною.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною 3 цієї статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити особу від сплати судового збору. Такими умовами є, якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Звернувшись до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, на підтвердження майнового стану позивач надав лише відомості (в копії) з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 01 лютого 2022 року, відповідно до якої інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 4 кварталу 2020 року по 3 квартал 2021 року відсутня.

Доказів отримання позивачем пенсії, про що зазначено у заяві про звільнення від сплати судового збору, ним також не надано.

Доводи позивача у заяві про звільнення його від сплати судового збору про те, що на його утриманні перебуває дружина, не підтверджені жодними доказами, зважаючи на те, що як зазначив позивач, вона також отримує пенсію.

Звільнення від сплати судового збору вирішується судом окремо у кожній справі на підставі наданих заявником доказів на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників судового процесу.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних справах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справа (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач не надав достатніх доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, його заява про звільнення від сплати судового збору до задоволення не підлягає, а тому він має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду позивачеві слід сплатити судовий збір в сумі 496,20 грн. за такими реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Він. обл./м. Вінниця/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0002856; код класифікації доходу бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, у разі, якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення (ухвалу) від _________(дата оскарження) по справі__________(номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

До суду подається оригінал документу про сплату судового збору.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали суду, зазначивши, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року повернуто його позовну заяву. Вказавши при цьому, що копію ухвали суду він отримав 23 лютого 2022 року, що підтверджується додатком до апеляційної скарги № 1.

Так у додатку до апеляційної скарги під № 1 було зазначено: конверт, який перекреслений із поміткою: «виправленому вірити, підпис позивача».

Таким чином до апеляційної скарги не додано підтверджень отримання позивачем копії оскаржуваної ухвали суду 23 лютого 2022 року, як позивач зазначив у своїй апеляційній скарзі.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 354 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду позивач подав до суду 10 березня 2022 року, підписавши її також 10 березня 2022 року.

З огляду на викладене вважаю, що наведені позивачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року є неповажними, у зв`язку з чим підстави для поновлення такого строку відсутні.

Відповідно до частин 2 і 3 статі 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (ч. 2). Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України в особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строк (ч. 3).

Таким чином апеляційну скаргу позивача слід залишити без руху та роз`яснити йому право на звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, в якій зазначити поважні причини для поновлення такого строку і надавши відповідні докази.

За наведених обставин, відповідно до статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги слід застосувати правила статі 185 ЦПК України, залишивши її без руху.

Позивачу слід подати до суду оригінал документу про сплату судового збору, а також заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, в якій зазначити підстави для поновлення такого строку, надавши відповідні докази.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Роз`яснити позивачу, що протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали він має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, вказавши підстави для поновлення такого строку та надавши відповідні докази. У разі якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська