Провадження №2-о/522/55/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря - Лахматової С.В.,

представника заявника адвоката Ткаченко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), яка подана адвокатом Ткаченко Єлизаветою Вікторівною (адреса: 65082, м.Одеса, вул. Гоголя, 14, офіс 17), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України Одеської області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій просить: встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 18 березня 1996 року посвідчення № 2221 про присвоєння почесного звання «Заслужений діяч науки і техніки України» виданого на підставі Указу Президента України № 845/2011 від 23 серпня 2011 року.

Заява обґрунтована тим, що заявник працює на посаді віце-президента, проректора з міжнародних зв`язків у Національному університеті «Одеська юридична академія». Наказом №3226-5 від 07.12.2010 переведений на посаду проректора з міжнародних зв`язків Національного університету «Одеська юридична академія». 23 серпня 2011 року Указом Президента України №845/2011 «Про відзначення державними нагородами України з нагоди 20-ї річниці незалежності України», за значний особистий внесок у становлення незалежності України, утвердження її суверенітету та міжнародного авторитету, заслуги у державотворчій, соціально-економічній, науково-технічній, культурно-освітній діяльності, сумлінне та бездоганне служіння Українському народові, йому присвоєно почесне звання - «Заслужений діяч науки і техніки України», про що свідчить посвідчення № 2221. Разом з тим, у посвідченні №2221 допущено помилку у написанні його ім`я, а саме, вказано як « ОСОБА_2 », тоді як у паспорті його ім`я « ОСОБА_2 ». У зв`язку з чим він не може реалізувати своє особисте право на пенсійне забезпечення а саме, не може отримати надбавку до розміру призначеної пенсії за віком і тому вимушений звернутися до суду, оскільки в інший спосіб внесення змін у вище зазначений документ є неможливим.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Ткаченко Є.В. заяву підтримала та просила її задовольнити, з підстав, що викладені у ній.

Представник заінтересованої особи Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно з копією паспорту серії НОМЕР_2 , що виданий 18 березня 1996 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, повне ім`я заявника значиться як « ОСОБА_1 » (а.с.7 - 9).

Відповідно до копії трудової книжки ім`я заявника записано як « ОСОБА_1 ».

З трудової книжки також вбачається, що Наказом №3226-5 від 07.12.2010 року позивач переведений на посаду проректора з міжнародних зв`язків Національного університету «Одеська юридична академія» (а.с.14 - 17).

Указом Президента України 23 серпня 2011 року №845/2011 «Про відзначення державними нагородами України з нагоди 20-ї річниці незалежності України», за значний особистий внесок у становлення незалежності України, утвердження її суверенітету та міжнародного авторитету, заслуги у державотворчій, соціально-економічній, науково-технічній, культурно-освітній діяльності, сумлінне та бездоганне служіння Українському народові, постановлено присвоїти почесне звання - «Заслужений діяч науки і техніки України» ОСОБА_1 - проректорові Національного університету «Одеська юридична академія», доктору юридичних наук (а.с.12 13).

Згідно із посвідченням про присвоєння почесного звання «Заслужений діяч науки і техніки України» виданого на підставі Указу Президента України від 23 серпня 2011 року №845/2011, ім`я позивача українською зазначено як « ОСОБА_2 ».

Заявник вказує, що при написанні його імені допущена помилка - ім`я зазначено з апострофом «Вячеслав», в той час як інші документи, що підтверджують його особу, імя заявника без апострофа - «Вячеслав».

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-010303-8/121636 від 14.09.2021 на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що пенсію за особливі заслуги не призначено, оскільки в посвідченні ім`я не співпадає з паспортними даними (а.с.18).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Як було встановлено під час розгляду справи, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Судом установлено, що ім`я заявника в указі Президента України від 23 серпня 2011 року № 845/2011 та посвідченні про присвоєння почесного звання «Заслужений діяч науки і техніки України» помилково зазначено з використанням нелітерного орфографічного знаку (апострофу) як « ОСОБА_2 », в той час як заявник має ім`я « ОСОБА_2 », що підтверджується паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудовою книжкою, іншими документами.

Знаходження у заявника оригіналів вказаних документів свідчить про належність посвідчення «Заслужений діяч науки і техніки України» заявнику.

У суду не викликає сумнів належності вищевказаного документу заявнику.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_1 посвідчення про присвоєння почесного звання «Заслужений діяч науки і техніки України», яке видано на підставі указу Президента України від 23 серпня 2011 року № 845/2011.

Керуючись ст.ст.293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 18 березня 1996 року посвідчення № 2221 про присвоєння почесного звання «Заслужений діяч науки і техніки України» виданого на підставі Указу Президента України № 845/2011 від 23 серпня 2011 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 25 лютого 2022 року.

Суддя Ю.І. Ковтун