Справа № 303/1791/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 квітня 2021 року (у складі судді Монича В.О.) за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом у березні 2021 р.

Після збільшення позовних вимог (а.с.65-67) просили стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (надалі - Товариство) на користь ОСОБА_1 :

-страхове відшкодування у розмірі 33 083 грн.;

-пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 4 779,28 грн.;

-три відсотки річних у розмірі 1068,63 грн.;

-інфляційні витрати в розмірі 2490,81 грн., а всього разом 8338,72 грн.;

-понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

Стягнути з Товариства на користь ОСОБА_2 :

-страхове відшкодування у розмірі 25 038 грн.;

-пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 3617,07 грн.;

-три відсотки річних у розмірі 808,76 грн.;

-інфляційні витрати в розмірі 1885,11 грн., а всього разом 6310,94 грн.;

-понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

На обґрунтування позовних вимог указали, що 17 листопада 2019 р. у м.Мукачеві неподалік посту ДАІ зі сторони м.Берегово, сталося ДТП, де водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , не впорався із керування і допустив зіткнення з іншим автомобілем, наслідок чого пасажирка іншого автомобіля - ОСОБА_4 ,отримала тілесні ушкодження, унаслідок яких померла.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 , як володільця транспортного засобу, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у Товаристві (поліс № AM 8802539).

13 грудня 2019 р. на адресу Товариства була направлена заява про виплату страхового відшкодування позивачам - батькам загиблої у ДТП ОСОБА_4 .

Листом № 2309/с від 20 грудня 2019 р. Товариством повідомлено про те, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято після отримання ним відповідного рішення у кримінальній справі за фактом ДТП, вказавши, що відповідно до ст.36 Закону страховик зупиняє розгляд справи до отримання вироку суду по кримінальній справі, який вступив у законну силу.

Листом № 2074/с від 24 червня 2020 р.Товариством повідомлено про те, що потрібно надати рішення про визнання водія забезпеченого транспортного засобу винним у настанні ДТП та заяву з новими реквізитами за стандартом IBAN.

22 лютого 2021 р. на адресу Товариства було скеровано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування (вих. № 000291/21), в якій просили невідкладно (протягом 7 календарних днів) провести виплату страхового відшкодування позивача у розмірі 58 121,00 грн. Однак, станом на день подачі позову відповідачем не надано жодної відповіді та досудова вимога не виконана.

Рішення Товариства про відмову у виплаті страхового відшкодування через зупинення строків розгляду справи є безпідставним, оскільки внаслідок ДТП загинула третя особа, цивільно-правові відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, а саме - автомобіля марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , у силу вимог ст.ст. 1166,1187 ЦК України настає незалежно від вини.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09 квітня 2021 р. позов задоволено.

Стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 33 083 грн., пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 4779,28 грн., три відсотки річних у розмірі 1068,63 грн., інфляційні витрати в розмірі 2490,81 грн., а всього - 8338,73 грн.

Стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_1 судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500 грн.

Стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 25 038 грн., пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 3617,07 грн., три відсотки річних у розмірі 808,76 грн., інфляційні витрати в розмірі 1885,11 грн., а всього - 6310, 94 грн.

Стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

Стягнуто з Товариства на користь Держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Товариство просить скасувати це рішення і прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та вирішити питання розподілу судових витрат. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-страхувальником автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , який заявив, що автомобіль перебуває у його власності, в ДТП не потрапляв і з громадянином ОСОБА_3 не знайомий;

-Товариством було здійснено огляд транспортного засобу, на якому ОСОБА_3 було скоєно ДТП, і було встановлено, що на транспортному засобі із номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , тобто автомобіль, на якому було скоєно ДТП, ніколи не забезпечувався страховим полісом Товариства, а був застрахований у ПАТ «НАСК» «ОРАНТА». У зв`язку з цим фактом було зареєстровано кримінальне провадження і в рамках нього проводиться судова-криміналістична експертиза автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 ;

-суд у порушення ч.3 ст.53 ЦПК України не залучив до участі в справі ОСОБА_3 як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат позивачів просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.Узагальнені заперечення зводяться до того, що факти, на які посилається Товариство в своїй апеляційній скарзі, не доводяться належними та допустимим доказами. Крім того, такі факти з`явилися після ухвалення рішення суду.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що17 листопада 2019 р.у м. Мукачеві по трасі М-06, неподалік посту ДАІ зі сторони м.Берегово, відбулося ДТП, де водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки VolkswagenGolf, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі м-24, не впорався із керуваннямі виїхав на бордюр, після чого зніс дорожні знаки та виїхавши на іншу автодорогу М-06, з`їхав у кювет, унаслідок чого пасажирку ОСОБА_4 викинуло з транспортного засобу й остання отримала тілесні ушкодження, які потягнули за собою смерть.

Указане підтверджується копією Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.11.2019 р.(номер кримінального провадження 0001296) та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 21 листопада 2019 р.(а.с.8-9,11).

Позивачі є батьками загиблої, що стверджується відповідними документами (а.с.12-19).

Згідно з копіями товарних чеків від 18 листопада 2019 р. позивачами було здійснено витрати на поховання своєї доньки в розмірі 8 045 грн. (а.с.20-23).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 як володільця транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у ПрАТ СК «Перша», поліс № AM 8802539, діючий на 17.11.2019 р., що стверджується копією реєстру (а.с.10). Відповідно до п.2 ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.27.3 Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Як зазначено у п.27.4. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

13 грудня 2019 р. на адресу відповідача була направлена заява про виплату страхового відшкодування батькові та матері загиблої (а.с.6-7). Загальна сума вимог страхового відшкодування, заподіяного смертю ОСОБА_4 становить 58 121 грн., із яких для батька - 25 038 грн. моральної шкоди, 8045 грн. витрат на поховання і матері загиблої ОСОБА_2 - 25 038 грн. моральної шкоди.

Листом № 2309/с від 20 грудня 2019 р. відповідачем повідомлено про те, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято після отримання ними відповідного рішення по кримінальній справі за фактом ДТП, вказавши, що відповідно до ст.36 Закону страховик зупиняє розгляд справи до отримання вироку суду по кримінальній справі, який вступив в законну силу (а.с.28-29).

Згідно з відповіддю, наданою старшим слідчим СВ Мукачівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 21.04.2020 р. за №5-1251/106/26/2-20 на адвокатський запит від 17.04.2020 р. за №Аз-9, матеріали кримінального провадження, унесені 17 листопада 2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001296 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, було направлено до суду з обвинувальним актом 31 січня 2020 р. (а.с.32-33).

Листом № 2074/с від 24 червня 2020 р. відповідача повідомлено про те, що потрібно надати в страхову компанію рішення про визнання водія забезпеченого транспортного засобу винним у настанні ДТП і заяву з новими реквізитами за стандартом IBAN (а.с.30-31).

У подальшому, 22 лютого 2021 р. на адресу відповідача було скеровано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування (вих. № 000291/21), у якій просили невідкладно (протягом 7 календарних днів) провести виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 58 121 грн. (а.с.35-41). Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону «страховик (МТСБУ) протягом 15 днів із дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його». Згідно з преамбулою Закону він регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п.1.7 ст.1 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до п.1.6 ст.1 Закону, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно з п.1.4 ст.1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Отже, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Кримінальне провадження проводиться із метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні. При цьому факт завдання шкоди позивачеві є встановленим, а тому не підлягає доказуванню.

Згідно з п.35.1. ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів із дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Положення статті 35 Закону не містять вимог щодо подання разом із заявою про виплату страхового відшкодування доказів на підтвердження вини страхувальника у вчиненні ДТП.

Частиною 36.1 статті 36 Закону передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Рішення про зупинення розгляду справи Законом не передбачено.

Таким чином, прийняття відповідачем рішення про зупинення строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є необґрунтованим і таким, що не узгоджується із нормами спеціального Закону та порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування.

Щодо стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційних витрат, суд першої інстанції виходив із такого.

Згідно зі ст. 36.5 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Указана позиція підтверджується судовою практикою по аналогічних спорах, а саме - Постановою Верховного суду від 27 січня 2021 р. у справі № 337/5617/19.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 р. у справі № 308/3162/15-ц зробила висновок про те, що до правовідносин щодо невиплати страхового відшкодування потерпілій особі застосовуються вимоги частини другої статті 625 ЦК України. В основному доводи апеляційної скарги зводяться до того, що особа, яка скоїла ДТП, тобто ОСОБА_3 використав і подав правоохоронним органам підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на якому скоїв ДТП, у якій загинула ОСОБА_4 .

Товариством було проведено огляд автомобіля, на якому ОСОБА_3 скоїв ДТП і який знаходився на штрафному майданчику Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області, в результаті чого було встановлено, що на автомобілі, на якому закріплено номерний реєстраційний знак НОМЕР_1 , номер кузоваНОМЕР_3 , автомобіль із таким номером кузова був забезпечений страховим полісом ПАТ «НАСК ОРАНТА», при цьому номеру кузоваНОМЕР_3 відповідає номерний знак- НОМЕР_6 .

Із цього приводу належить зауважити таке.

17 листопада 2019 р. відбулася ДТП, у якій загинула донька позивачів (а.с.8).

13 грудня 2019 р. представник позивачів звернувся до Товариства із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.6).

20.12.2019 р. Товариство надало відповідь (справа за полісом № АМ-8802539) (а.с.28-29), у якому вказав, що для подальшого розгляду справи та прийняття рішення щодо відшкодування завданої шкоди необхідно надати постанову суду про визнання водія забезпеченого ТЗ винним у настанні ДТП, що сталася 17.11.2019 р. На підставу таких вимог Товариство посилалося на приписи п.1 ст.35 Закону.

За приписами статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. 35.2. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови йог оприсвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, щопідтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; є) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втратиг одувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а" - "ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Отже, у переліку обов`язкових документів, які подаються страховику для отримання страхового відшкодування відсутня вимога про надання постанови суду про визнання водія забезпеченого ТЗ винним у настанні ДТП.

Крім того, у відповіді від 20.12.2019 р. Товариство указує, що 25.01.2019 між страхувальником і Товариством було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ-8802539, складеного відносно транспортного засобу VolkswagenGolf, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200 000 грн.

Жодного сумніву, що мова йде про транспортний засіб, застрахований саме у Товаристві, немає.

І лише у квітні 2021 р. представник Товариства звернувся із заявою про скоєння злочину ОСОБА_3 за ч.ч.1,4 ст.358 КК України, а саме підробка та використання підробленого документу (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) (а.с.115), цього ж дня заяву було зареєстровано (а.с.116).

Наразі немає вироку суду про визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.ч.1,4 ст.358 КК України, за підробку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.11.2019 р. указаний автомобіль марки «Фольксваген», моделі: «Гольф» , д.н.з. НОМЕР_1 , 1998 р. випуску, на якому було скоєно ДТП і заподіяно смерть доньці позивачів. Номер кузова: НОМЕР_2 (а.с.8-9).

Із полісу № АМ8802539 видно, що вказаний автомобіль застрахований у ПрАТ «СК «Перша», поліс є діючим (а.с.10), відтак саме з цієї страхової компанії мають право просити стягнення страхового відшкодування потерпілі (позивачі), поки Товариством не буде доведено зворотного.

На момент розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції жодних належних і допустимих доказів того, що автомобіль на якому було вчинено ДТП, був застрахований не у ПрАТ «СК «Перша», немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» залишити без задоволення. 2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 квітня 2021 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 25 лютого 2022 р.

Судді: