Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/1098/21
Провадження № 2/936/148/2021
23.02.2022 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньоворітської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок,
В С Т А Н О В И В:
03.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нижньоворітської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок.
В обґрунтування позову посилається на те, що його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя побудували житловий будинок АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_3 померла, на день її смерті, у даному житловому будинку, продовжували проживати рідний брат позивача ОСОБА_4 та батько ОСОБА_2 . Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 . Надалі, у цьому житловому будинку, проживав рідний брат позивача ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володінням спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_3 рідний брат позивача ОСОБА_4 помер, і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно. Позивач посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем за законом на спадщину після смерті рідного брата ОСОБА_4 , інші спадкоємці відсутні, від прийняття спадщини позивач не відмовлявся. Проте, зазначає, що, через відсутність правовстановлюючого документу на цей житловий будинок, він позбавлений можливості у оформленні спадщини. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Нижньоворітської сільської ради в особі в.о. голови Шуфрич В., в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю, просив розглядати справу без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши і перевіривши вимоги позивача, визнання позову відповідачем та обставини, викладені в заявах сторін по суті, дослідивши наявні в матеріалах справи докази і надавши їм оцінку кожному окремо та в сукупності суд дійшов таких висновків.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (шлюб зареєстровано 24.02.1963 року у Виконавчому комітеті Вербязької сільської ради Воловецького району Закарпатської області згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя сформованого 03.02.2022 р.) за життя побудували житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується копією погосподарської книги на 2006-2010 роки (а.с.11-12) та архівним витягом із Архівного відділу Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 21.01.2022 за № 11/06-08, протоколу №3 загальних зборів колгоспників к-спу ім. Леніна с. Верб?яж від 16.04.1962 р., яким вирішено задоволити заяву ОСОБА_5 ») Гафії, яка просить місто під будівлю на старому місці. (а.с.44).
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 06.05.2008 року та зареєстрованого виконкомом Вербязької сільської ради Воловецького району Закарпатської області вбачається, що мати позивача ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №9.(а.с.10). Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на спадкове майно, яку прийняли батько та рідний брат позивача, оскільки фактично вступили в управління та володінням житловим будинком.
Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 08.10.2021 року та зареєстрованого виконкомом Вербязької сільської ради Воловецького району Закарпатської області вбачається, що батько позивача ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №18 .(а.с.9).
У зв`язку з чим, за ним відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов зазначений житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, яку прийняв рідний брат позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки як спадкоємець першої черги вступив в управління та володінням спадковим майном, так як продовжував проживати у спадковому будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер рідний брат позивача ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 22.02.2021 р. виконавчим комітетом Нижньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про складено відповідний актовий запис № 27. (а.с.8). У відповідності до ч.1 ст. 1220 ЦК України, за ним відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов зазначений житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями.
Із довідки виконавчого комітету Нижньоворітської сільської ради № 772 від 06.12.2021 року, встановлено, що останнє місце реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спадковому будинку АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: він же - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.33).
Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповіт ом або за законом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері - ст. 1262 ЦК України.
Споріднення позивача ОСОБА_1 з його рідним братом ОСОБА_4 підтверджується такими доказами:
-свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 виданим повторно 30.07.2021 р. та зареєстрованим Виконкомом Вербязької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, де у графі батьки записано - батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 (а.с.5);
-свідоцтвом про народження брата позивача ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 виданим повторно 26.02.2008 р. та зареєстрованим Виконкомом Вербязької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, де у графі батьки записано - батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 (а.с.4).
Відповідно до ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно даних Спадкового реєстру та Алфавітної книги обліку спадкових справ, за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , 04 серпня 2021 року Воловецькою державною нотаріальною конторою, на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, яку подав до нотаріальної контори, брат спадкодавця ОСОБА_1 , заведена спадкова справа за № 79/2021. (а.с.42).
Положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Це зобовязання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.
Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін`юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Із постанови державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. від 23.02.2022 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії документів, відсутній правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна, виданого на імя брата спадкоємця ОСОБА_4 , або матері спадкоємця ОСОБА_3 , або батька спадкоємця ОСОБА_2 .
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно норм ч. 5 ст. 1268 цього Кодексу незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.
На сьогоднішній день, позивачем ОСОБА_1 як замовником виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 23.09.2021 року (а.с.13-19). До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту виготовленого 23.09.2021 року, входить: житловий будинок, господарська будівля «Б», господарські будівлі «В», «Г», «Д», погріб, хвіртка, ворота, огорожа (а.с.14).
Згідно довідки виданої виконкомом Нижньоворітської сільської ради № 773 від 06.12.2021р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_2 дійсно веде догляд за спадковим будинком, за адресою АДРЕСА_2 , в якому був зареєстрований та проживав до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , його рідний брат ОСОБА_4 (а.с.34).
В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.
З урахуванням того, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті рідного брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , і в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо спадкового житлового будинку, судом встановлено, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спадковий житловий будинок в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав та свого права власності у позивача немає.
З положень ч.1 ст. 3 ЦПК України, випливає, що правовому захисту особи в порядку передбаченому цим кодексом підлягають порушені, невизнані або оспорювані права свободи чи інтереси.
Враховуючи вищенаведене, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, з`ясувавши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до Нижньоворітської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями під АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_2 ;

відповідач: Нижньоворітська сільська рада Мукачівського району Закарпатської області, місцезнаходження: вул.Центральна, 114, с.Нижні Ворота, Мукачівський район, Закарпатської області, .

Повний текст рішення буде складено 02.03.2022 року.

Суддя Софілканич О.А.