Справа № 308/1942/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Стегней К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог на боці відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, за якою просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30 листопада 2020 року за №113120 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на кредитному договорі №0290/017030-ZP від 27 липня 2012 року, право вимоги за яким відступлено ПАТ «УКРСОЦБАНК» на користь Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» , на підставі Договору про Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2901/19/2 від 29 січня 2019 року, про стягнення за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 66 736,80 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 10 519,22 грн.; простроченої заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 29 317,79 гривень; строкової заборгованість за комісією 2 542,28 грн.; строкової заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 23 707,51 грн.; плати нотаріусу за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 грн.

Позов мотивований тим, що 27 липня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір банківського поточного (карткового) рахунку №0290/017030-ZP, у відповідності до умов якого Банк відкрив поточний (картковий рахунок) номер НОМЕР_2 в українській гривні, та встановив кредитну лінію в сумі не більше 50 000,00 гривень, під 48 % річних, строком на 1 (один) рік тобто (364 (365) календарних днів з моменту (дня) надання кредиту з можливістю його автоматичного продовження.

Відповідно до графіку погашення заборгованості за договором та сплати процентів, сторони визначили окремі самостійні зобов`язання позичальника, деталізувавши його обов`язок повернути весь борг частинами, на протязі 12 місяців на загальну суму 60 010,25 грн.

28 січня 2019 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договорами №219-ІУСБ/ВЕСТА, у відповідності до якого право вимоги за вказаним договором про відкриття банківського рахунку було відступлено на користь Нового кредитора.

29 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договорами №29-01/19/2 у відповідності до якого правонаступником усіх прав та обов`язків за Кредитним договором №0290/017030-ZP від 27 липня 2012 року перейшло до нового кредитора.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору 30 листопада 2020 року за реєстровим № 113120 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис на Кредитному договорі №0290/017030-ZP від 27 липня 2012 року, яким стягнуто у безспірному порядку заборгованість за кредитним договором за період з 29 січня 2019 року по 16 листопада 2020 року з ОСОБА_1 код РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на загальну суму 66 086,80 (шістдесят шість тисяч вісімдесят шість) гривень 80 копійок, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10 519,22 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 29 317,79 гривень; строкова заборгованість за комісією 2 542,28 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 23 707,51 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 грн., загальна сума що підлягає стягненню 66 736,80 грн.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 16 листопада 2020 року.

Про наявність оскаржуваного виконавчого напису, позивачу стало відомо 30 грудня 2020 року, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2020 року №63957017 винесеною приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною, якою відкрито виконавче з примусового виконання виконавчого напису №1131120 від 13.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 66 736,80 грн.

29 січня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Пітух В.І. укладено договір про надання правової допомоги № 29/01-21.

29 січня 2021 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. направлено адвокатський запит, яким витребувано матеріали виконавчого провадження та копію оскаржуваного виконавчого напису.

08 лютого 2021 року отримано запитувані документи від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки такий вчинено за період прострочки поза межами трьох річного строку на угоді яка не посвідчена нотаріально, та без попереднього повідомлення новим кредитором про вчинення напису, а Відповідач втратив право вимоги по Кредитному договору.

Так, позивач ознайомившись 08.02.2021 року із матеріалами виконавчого провадження № 63957017 стало відомо про наявність оскаржуваного виконавчого напису.

Як було зазначено вище згідно п. 3.4 Кредитного договору №0290/017030-ZP строк дії договору встановлено на 1 (один) рік тобто (364 (365) календарних днів з моменту (дня) надання Кредиту з можливістю його автоматичного продовження.

Отримана Позивачем від АТ «Укрсоцбанк» картка не була пролонгована, а тому строк кредитування за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у цій справі визначений до 27.07.2013 року, що відповідає строку дії картки позивача.

Таким чином АТ "Укрсоцбанк" після спливу строку кредитування позбавлений права як кредитор нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором.

В тому числі такого права позбавлений також і ТОВ «Вердикт Капітал» за договором відступлення прав вимоги за кредитним договором №0290/017030-ZP від 27.07.2012 року, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

В оскаржуваному виконавчому написі відповідачем включено до загальної заборгованості прострочені відсотки в розмірі 29 317,79 грн. та строкові відсотки в розмірі 23 707,51 грн., які могли бути нараховані АТ "Укрсоцбанк" лише до 27.07.2013 року.

Згідно наданої виписки приватним виконавцем, вбачається що ТОВ «Вердикт Капітал» зазначило що за Кредитним договором обліковується заборгованість за сумою кредиту в розмірі 10 519,22 грн., та заборгованість за процентами та комісією 55 567,58 грн.

З наведеного випливає, що, зазначена у виконавчому написі грошова сума кредитної заборгованості не є безспірною, оскільки включає нарахування за період, протягом якого відповідач не мав право нараховувати відсотки та комісію.

Крім того, позивач не отримував від відповідача письмової вимоги, якою попереджено про вчинення виконавчого напису, яка передує за 30-днів до моменту такого звернення, як і не отримував повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним укладеним з АТ «Укрсоцбанк».

Отже, нотаріус, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та безспірності характеру правовідносин, тому вказаний слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Незважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, виконавчий напис був вчинений на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 30 листопада 2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Позивач зазначає, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. оскаржуваний виконавчий напис на кредитному договорі, який не посвідчувався нотаріально є незаконним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, клопотань до суду не подавав. Його представник адвокат Пітух В.І. подав до суду заяву від 15.02.2022 року в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі та просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, будь яких письмових заяв до суду не подав.

На виконання ухвали суду про витребування доказів відповідач подав до суду заяву від 12.08.2021 року за якою повідомив, що всі документи, які були підставою задля вчинення виконавчого напису були подані приватному нотаріусу та приватному виконавцю, тому у товариства відсутні.

Треті особи, які не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з`явилася, причини неприбуття суду не повідомила, письмових заяв не подали.

Судове засідання у справі було призначене на 15.02.2022 року на 10 год. 15 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 21.02.2022 року.

Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 липня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського поточного (карткового) рахунку №0290/017030-ZP, у відповідності до якого банк відкрив поточний (картковий рахунок) номер НОМЕР_2 в українській гривні, та встановив кредитну лінію в сумі не більше 50 000,00 гривень, під 48 % річних, строком на 1 рік тобто (364 (365) календарних днів з моменту надання кредиту з можливістю його автоматичного продовження, тобто до 27.07.2013 року.

Однак, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 перед банком належним чином не виконував і станом на 16.11.2020 року його заборгованість за кредитним договором склала 66086,80 гривень, що складається з 10519,22 грн. заборгованість за сумою кредиту; 55 567,58 грн. заборгованість за процентами та комісією.

30 листопада 2020 року № 113120 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис на кредитному договорі №0290/017030-ZP від 27 липня 2012 року, яким стягнуто у безспірному порядку заборгованість за кредитним договором за період з 29 січня 2019 року по 16 листопада 2020 року з ОСОБА_1 код РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на загальну суму 66 086,80 (шістдесят шість тисяч вісімдесят шість) гривень 80 копійок, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10 519,22 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 29 317,79 гривень; строкова заборгованість за комісією 2 542,28 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 23 707,51 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 грн., загальна сума що підлягає стягненню 66 736,80 грн.

Отримана Позивачем від АТ «Укрсоцбанк» картка не була пролонгована, а тому строк кредитування за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у цій справі визначений до 27.07.2013 року, що відповідає строку дії картки позивача.

Отже, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України, ЗУ «Про нотаріат» та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року задоволено клопотання представника позивача - ОСОБА_1 , адвоката Пітуха Василя Івановича про витребування доказів у цивільній справі № 308/1942/21 та постановлено витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» належним чином засвідчені копії, які слугували підставою для вчинення виконавчого напису від 13 листопада 2020 року за №113120 вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на кредитному договорі №0290/017030-7Р від 27 липня 2012 року. Проте відповідач фактично проігнорував ухвалу суду, оскільки за заявою за Вих. №775-08/2021 від 12.08.2021 року повідомив, що всі документи, які були підставою задля вчинення виконавчого напису були подані приватному нотаріусу та приватному виконавцю, тому у товариства відсутні.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів безспірності заборгованості.

Відтак суд з урахуванням принципу диспозитивності відсутні підстави для збирання доказів, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами.

За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місце знаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису вразі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотеко держателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику,якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від29.06.99№ 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Разом з тим, суд зазначає, що приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис від 30.11.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 113120, керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18),від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19),від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наданого суду виконавчого напису вбачається, що з боржника стягнуто заборгованість за період з 29 січня 2019 року по 16 листопада 2020 року. Сума заборгованості за кредитом 66 086,80 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 10 519,22 грн.; простроченої заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 29 317,79 гривень; строкової заборгованість за комісією 2 542,28 грн.; строкової заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 23 707,51 грн.; плати нотаріусу за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 грн.

Як вбачається із договору (заяви) від 27.07.2012 року він містить розрахунок погашення заборгованості та відсотків протягом 364 днів, у період з дати надання кредиту протягом 12 місяців, дата погашення щомісячного платежу до 15 числа місяця.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18, зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про місячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, право відповідача нараховувати відсотки та користування кредитом та неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, припинилося зі спливом строку кредитування.

При цьому у виконавчому написі зазначено, що період стягнення з 29 січня 2019 року по 16 листопада 2020 року, тобто нарахування проведено після спливу строку кредитування.

З наведеного випливає, що зазначена в Виконавчому написі сума кредитної заборгованості не є безспірною, оскільки включає нарахування за період, протягом якого відповідач не мав право нараховувати відсотки, окрім як за ст. 625 ЦК України. При цьому розмір нарахованих відсотків явно не відповідає сумі заборгованості та не може бути у розмірі 3% річних, як це передбачено ст. 625 ЦК України, оскільки інший розмір не визначений в договорі.

Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Гораєм О.С. 30.11.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Матеріалами справи не встановлено та в порушення вимог статті 81 ЦПК України відповідачем не підтверджено, що укладений між банком та ОСОБА_1 кредитний договір № №0290/017030-ZР від 27 липня 2012 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем визначених документів.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного цивільного осуду у складі Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), яка є обов`язковою для застосування в силу приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Витрати із сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. у відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись cт. ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30 листопада 2020 року за № 113120, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , серія та номер паспорту суду невідомі, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, заборгованості за кредитним договором №0290/017030-ZP від 27 липня 2012 року за період з 29 січня 2019 року по 16 листопада 2020 року на загальну суму 66 736,80 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , серія та номер паспорту суду невідомі, витрати із сплати судового збору у сумі 908,00 грн. (Дев`ятсот вісім грн. 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 21.02.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова