Справа № 144/1440/21
Провадження № 2/144/166/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"17" лютого 2022 р. смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої - судді Довгалюк Л.В.,
за участю секретаря - Ковтун Ю.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Володарської селищної ради Київської області про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30.08.2011 року шлюб розірвано, після чого дитина залишилася проживати з матір`ю. 12 грудня 2012 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_5 .
Зі змісту позовної заяви вбачається, що батько дитини проживає окремо, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться його станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, навчанням та підготовкою до самостійного життя з березня 2010 року.
Ухвалою судді від 04.11.2021 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, яке було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача для здійснення його виклику через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України".
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просила їх задовольнити. Зазначила, що відповідач не цікавиться життям свого сина, жодного разу аліменти відповідач не сплачував. У зв`язку з тим, що син хворіє, йому необхідне лікування за кордоном, але без згоди батька виїхати неможливо. Відповідача було оголошено у розшук, але це не дало результату, його місцезнаходження встановлено не було.
У судові засідання відповідач ОСОБА_2 не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку та через оголошення на веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направив.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що знайома з ОСОБА_1 з дитинства. Прожили подружжя разом близько двох років. Востаннє бачила відповідача, коли їх сину виповнився 1 рік. Після того його місцезнаходження невідомо, участі у вихованні сина він не бере.
Свідок ОСОБА_7 вказала, що ніколи не бачила відповідача та не знайома з ним. Із ОСОБА_1 познайомилася, коли позивачка приїхала в село близько 14 років тому, їх діти ходили в один клас. Батька дитини не знає, ніколи не бачила, участі у вихованні дитини останній не приймає.
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що є співмешканцем ОСОБА_1 , відповідача знав. Приблизно у 2007-2008 роки ОСОБА_2 поїхав невідомо куди, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Під час спільного проживання з позивачем відповідач часто скандалив та вимагав у дружини гроші.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13).
30 серпня 2011 року шлюб між подружжям розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 30.08.2011 року (а.с. 14).
Після розірвання шлюбу із відповідачем, позивач взяла на себе обов`язок по вихованню та утриманню сина в повному обсязі.
Позивач є багатодітною матір`ю, що підтверджується посвідченням за № НОМЕР_2 від 23.02.2014 року (а.с.10) та інвалідом третьої групи (а.с. 9)
Відповідно до довідки від 27.08.2021 року розмір пенсії позивача становить 2200 грн. (а.с. 11). Позивач разом із дітьми проживає в с. Рубченки Білоцерківського району Київської області в будинку, який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.09.2015 (а.с.19).
Відповідно до довідки виданої старостою с. Рубченки 03.09.2021 № 18с/202, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знятий з реєстрації 29.01.2013 у АДРЕСА_1 та не проживає на території Володарської селищної ради.
Комісією в складі: старости села Рубченки - ОСОБА_10 та двох жителів села ОСОБА_11 та ОСОБА_12 складено акт обстеження матеріально - побутових умов позивача, відповідно до якого ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Як зазначено в акті ОСОБА_2 , участі у вихованні та утриманні сина не приймає з березня 2010 року (а.с. 16).
Відповідно до характеристики, виданої ОЗО «Володарський ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 1» Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_13 навчається у 8 класі, протягом усього періоду навчання в закладі освіти вихованням дитини займається мати, батько не цікавиться його поведінкою, не спілкується з класним керівником (а.с.15).
Відповідно до рішення Володарського районного суду Київської області від 22.03.2008, ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі - 300 грн. щомісячно (а.с. 21).
Згідно довідок, отриманих із виконавчого комітету Теплицької селищної ради, фактичне місце проживання ОСОБА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_2 невідомо (а.с. 27, 28).
Суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Володарської селищної ради Київської області, затверджений рішенням виконавчого комітету № 282 від 19.11.2021, відповідно до якого третя особа вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наведене свідчить, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується письмовими доказами, а також показами свідків, не бере участі у вихованні та утриманні сина, нехтує своїми обов`язками, не створює умови для належного рівня життя та духовного розвитку дитини, тому є правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
З огляду на встановлені судом обставини справи, суд вважає доведеним факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Відповідно до ст. 141 ЦК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 166 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст.ст. 12, 76-81, 141, 206, 247, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: Київська область, Білоцерківський район, с. Рубченки, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено та підписано 28.02.2022.

Суддя