Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2022 Справа №607/17346/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого Позняка В.М. за участю секретаря Свергун Т.В., відповідача - ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 , просить стягнути заборгованість у розмірі 27688,04 грн, що складається з 12737,93 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1361,56 грн - заборгованість за процентами; 3209,87 грн - заборгованість за комісією; 1700,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня); 6461,21 грн - 21,99 % річних за користування грошовими коштами за період з 05.03.2020 до 20.09.2021; 2217,47 грн - інфляційні витрати за період з 05.03.2020 до 20.09.2021.

В обґрунтування вимог покликається на те, що 12 березня 2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №0027479 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідач підписанням Заяви-Договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєднався до умов Договору. З умовами Договору був ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. За умовами Заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 15384,62 грн., строком на 24 місяці, процентна ставка 21,99 % (тип ставки - фіксована), разова комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого Кредиту. В день підписання Заяви-Договору №0027479 від 12.03.2019, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви. Грошові кошти у розмірі 15384,62 грн. були зараховані Акціонерним товариством «РВС БАНК 19.03.2019 на картковий рахунок відповідача. Відповідач повернення кредитних коштів згідно Графіку платежів не здійснював. 05 березня 2020 року між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» укладено договір про відступлення права вимоги №05/03/2020-1 від 05.03.2020. На дату звернення до суду відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо повернення майна (грошових коштів) без достатньої правової підстави. З цих підстав, просить суд позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Відповідач та його представник заперечили поти задоволення позовних вимог, зазначили, що жодних листів від позивача не отримували.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

12 березня 2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №0027479 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Також відповідачем було підписано графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (додаток №1 до Заяви договору) і Паспорт споживчого кредиту (окрім інших умов також визначено штрафні санкції).

Відповідачу було надано споживчий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів у сумі 15384,62 грн., строком на 24 місяці, процентна ставка 21,99 % річних, разова комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого Кредиту.

В день підписання Заяви-Договору №0027479 від 12.03.2019, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору №0027479, що підтверджується Розпискою щодо отримання платіжної картки.

05 березня 2020 року між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Паріс» був укладений договір про відступлення права вимоги №05/03/2020-1.

Згідно з Додатками № 1 та № 2 до Договору відступлення права вимоги, новому кредитору було відступлено заборгованість за тілом кредиту - 12737,93 грн.; заборгованість за процентами - 1361,56 грн.; заборгованість за комісією - 3209,87 грн.; заборгованість за пенею - 1700,00 грн.

16.08.2021 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога №108/5/3 про усунення порушення кредитного зобов`язання.

Згідно з розрахунками, які надано позивачем, станом на 20.09.2021 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ПАРІС» становить 27688,04 грн.

Суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову у зв`язку з наступним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту частини першої статті 638 та статті 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Відповідно до частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідач підтвердив свою згоду на укладання між ним та банком договору про надання комплексного банківського обслуговування фізичних осіб послуг, погодилась з умовами кредитування (суми кредиту, строком погашення, процентної ставки, штрафними санкціями тощо), що підтверджується його підписом у заяві-договорі №0027479 від 12.03.2019, графіку платежів (додаток №1 до заяви-договору) і паспорті споживчого кредиту.

Положеннями статті 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої та другої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статтей 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 516 Цивільного Кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до пп.1.1. п. 1 Договору відступлення права вимоги Первісний Кредитор у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а Новий Кредитор приймає (набуває) права вимоги Первісного Кредитора за Кредитними Договорами зазначеними у Додатку №1 до цього Договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною (надалі за текстом - Кредитні договори), які укладені між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та Боржниками (надалі за текстом - Боржники/Боржник).

Підпунктом 1.2. Договору визначено відступлення права вимоги право вимоги за Кредитними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: - право вимоги основної суми заборгованості за Кредитним договором; - право вимоги суми нарахованих процентів за Кредитним договором, строк платежу по яких настав на дату укладання цього Договору; - процентів; - сплати інших платежів. Згідно з умовами Кредитного договору, які виникли та/або можуть виникнути після укладання цього Договору, тощо.

Згідно до п.п.1.4 п. 1 Договору відступлення права вимоги, новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за Кредитними договорами та одержує право вимагати від Боржників належного виконання всіх без виключення зобов`язань за Кредитними договорами, які існували та існують на момент укладання цього Договору.

Як видно із розрахунку суми боргу, заборгованість за тілом кредиту становить 12737,93 грн., та за процентами - 1361,56 грн. Доказів повернення тіла кредиту та процентів, як і свого розрахунку суми заборгованості позивач не надав, а тому, позов в цій частині підлягає до задоволення.

Що стосується стягнення 21,99 % річних за користування коштами та інфляції згідно частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, суд виходить із такого.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутня вимога про дострокове погашення кредиту, початок строку прострочення виконання зобов`язання слід рахувати з дня закінчення терміну кредитування - 24 місяці, - 12 березня 2021 року.

Виходячи з розміру заборгованості 14099,49 грн (12737,93 грн тіла кредиту + 1361,56 грн. проценти), інфляційні втрати за період з 13.03.2021 року по 20.09.2021 року будуть становити 14 099,00 x 1.05092742 - 14 099,00 = 718,03 грн. Розмір відсотків, які передбачені договором у разі прострочення (а.а.55) з 13/03/2021 до 20/09/2021 14 099,00 x 21.99 % x 192 : 365 : 100 = 1 630,88 грн.

Оскільки в заяві про надання споживчого кредиту не передбачена пеня, також в заяві про видачу кредиту та паспорті споживчого кредиту зазначено, що він виданий «без забезпечення», відсутні докази того, що відповідач ознайомлений із публічними пропозиціями наданими позивачем, оскільки на них відсутній його підпис, а тому, позов в частині стягнення пені не підлягає до задоволення.

Що стосується стягнення комісії за договором, суд вважає, що позов в цій частині також не підлягає до задоволення, зважаючи на таке.

Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.

Згідно із цим Законом «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банки зобов`язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, зокрема, перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов`язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо.

Банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо) (пункти 3.1, 3.6. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 (у редакції чинній на момент укладення договору).

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа №6-1746цс16), Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 491/1114/15-ц).

У відповідності до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Зважаючи на те, що умова договору щодо сплати комісії на обслуговування кредитного договору спрямована на незаконне заволодіння майном фізичної особи, порушує її права, а отже і публічний порядок, є нікчемною, а тому, пункт кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості не підлягає застосуванню, тому відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги в частині стягнення комісії в розмірі 3209,87 грн.

Отже, враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, а право вимоги перейшло до позивача на законних підставах, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення, в частині стягнення 12737,93 грн тіла кредиту, 1361,56 грн процентів за користування кредитом, 718,03 грн інфляційних втрат та 1 630,88 грн процентів за прострочення грошового зобов`язання, разом - 16448,40 грн.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 1349,29 грн судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам (59,44% з 2 270, 00 гривень).

На підставі наведеного, керуючись ст. 509, 516, 526, 629, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 281, 282, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 0027479 від 12 березня 2019 року у розмірі 16448,40 грн та 1349,29 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи 38962392.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 15 лютого 2022 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк