РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/5626/21

провадження у справі № 2/0285/79/22

21 лютого 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючої судді Михайловської А.В.,

при секретарі Ковальовій З.С.,

сторони у справі : позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 , представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, -

встановив:

28.10.2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини від усіх його доходів, починаючи стягнення з дня подачі позову і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення 23-х років.

В обгрунтування позову зазначено, що повнолітня дочка сторін на даний час вона продовжує навчання на платній основі в Київському національному університеті ім. Т.Шевченка.. Вказує, що дочка утримується лише позивачем. Відповідач матеріальної допомоги дочці не надає, хоча таку змогу має, оскільки має офіційні доходи. Так, дочка потребує коштів у зв`язку з навчанням, зокрема, на послуги мобільного зв`язку, оплату проживання, продуктів харчування, одягу, медичних послуг, ліків, тощо. Угоди про добровільну сплату аліментів між ним не досягнуто, тому звернулася до суду з даною позовною заявою.

01.11.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, які просила задовольнити..

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила проти задоволення позову, про що подала відповідну письмову заяву.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.

Так, судом встановлено, що батьками повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , сторони у справі/а.с.3/.

У зв`язку з одруженням ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 /а.с.9,10/.

Згідно довідки № 0624, виданої Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, дочка ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу заочної денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2026 року.

Дочка сторін навчається на платній основі, вартість навчання становить 23000 грн. за навчальний рік /а.с.12/.

Позивач посилається на те, що у зв`язку з навчанням дочка потребує матеріального утримання також від батька, який такого утримання не надає, однак має таку змогу, оскільки має офіційні доходи. Дані обставини визнано відповідачем.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності з ч.1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже на підставі наданих доказів, при розгляді справи позивачем доведено, а відповідачем визнано, що к повнолітня дочка, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги від батька, який може надавати таку допомогу.

З урахуванням вище викладеного, зокрема визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-х років.

Отже, позовна заява підлягає до повного задоволення.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України.

Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору.

Згідно з п. 3, 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - зокрема у справах про стягнення аліментів.

Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 141, 206, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, 430, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.10.2021 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 );

- відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_3 ).

Дата складення повного судового рішення - 25.02.2022 року.

Головуюча А.В.Михайловська