ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1423/22 Справа № 210/2117/18 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа №210/2117/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання Євтодій К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Повалій Олена Василівна, на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2021 року, яка постановлена суддею Літвіненко Н.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 18 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИВ :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті Кривий Ріг ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті Кривий Ріг ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, на вирішення експерта просив поставити наступне питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2021 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-генетичної експертизи задоволено.

Призначено по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті Кривий Ріг ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, судову-генетичну експертизу на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

Проведення експертизи доручено судовим експертам Комунального закладу «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради».

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального Кодексу України.

Витрати по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити явку малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до експертного закладу для проведення судово-генетичної експертизи.

Роз`яснено сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, зокрема про те, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зупинено провадження у цивільній справі на час проведення експертизи.

Роз`яснено, що ухвала суду в частині зупинення провадження у цивільній справі може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Не погодившись з ухвалою суду позивачка ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Повалій О.В., оскаржила ухвалу у апеляційному порядку.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість ухвали суду.

Зокрема, зазначає, що відповідачка на протязі всього розгляду справи не заперечує факту, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наполягає на тому, що ОСОБА_1 з самого початку, ще до народження дитини знав, що вона не є його рідною донькою, а він не є її біологічним батьком.

Вказує, що позивач, який на момент подання заяви про оспорювання батьківства дитини, дійсно володів інформацією, що він фактично не є рідним батьком дитини, однак вирішив подати дану заяву, це покладає на нього певний ряд обов`язків, а отже, він не має право оспорювати батьківство, виходячи з норми ч.5 ст. 136 СК України.

Зазначає, що судове засідання, призначене на 18 листопада 2021 року, суд першої інстанції провів за відсутності відповідачки та її представника, незважаючи на те, що представник відповідачки адвокат Повалій О.В. надала до суду заяву про відкладення, у зв`язку з її хворобою.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач наполягає на проведенні експертизи та врахував, що в позовних вимогах стороною ставиться вимога, пов`язана із питанням щодо виключення відомостей про батька.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали порушень норм процесуального права судом не допущено.

У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відносяться, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ст.12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2, ч.3 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За загальним правилом експертиза призначається коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Згідно ст.1 ЗУ «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Положеннями ч.1 статті 106 ЦПК України визначено право учасника справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Колегія суддів вважає доцільним підкреслити, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про необхідність задоволення клопотання позивача про призначення експертизи у справі, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання в іншій сфері ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, роз`яснив сторонам у справі наслідки ухилення від участі в експертизі.

При цьому зауважує, що жодною із сторін у справі не надані суду відповідні висновки експертів із цих самих питань. Судом врахований визначений законом обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається.

Клопотання позивача про призначення судово-генетичної експертизи мотивоване саме тим, що ОСОБА_1 заперечує факт його батьківства відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

ЄСПЛ зазначив у справі «Йевремович против Сербии», що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком дитини, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспоренних відомостей з актового запису про народження дитини.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в позовних вимогах стороною ставиться вимога, пов`язана із питанням щодо виключення відомостей про батька.

Зокрема Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив у справі Калачева проти Російської Федерації, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, пункт 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не бере до увагидоводи апеляційної скарги про те, що відповідачка на протязі всього розгляду справи не заперечує факту, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та те, що ОСОБА_1 з самого початку, ще до народження дитини знав, що вона не є його рідною донькою. Зокрема, судом апеляційної інстанції є перегляд справи саме щодо правових підстав призначення експертизи у справі про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

У постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 450/1686/17 зазначено, що кожна сторона у справі сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач, на момент подання заяви про оспорювання батьківства дитини, дійсно володів інформацією, що він фактично не є рідним батьком дитини, що покладає на нього певний ряд обов`язків, а отже, він не має право оспорювати батьківство, виходячи з норми ч.5 ст. 136 СК України., колегія суддів не бере до уваги, зазначене є предметом розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а висновок експерта оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, визначеними статтею 89 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про те, що судове засідання, призначене на 18 листопада 2021 року, суд першої інстанції провів за відсутності відповідачки та її представника, незважаючи на те, що представник відповідачки адвокат Повалій О.В. надала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою, колегія суддів не бере до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували неможливість прибуття представника до суду першої інстанції у зв`язку з хворобою, крім того, матеріали справи містять розписку з особистими підписами відповідачки та її представника про розгляд справи, призначений на 18 листопада 2021 року.

Клопотання позивача у справі про призначення експертизи вирішене судом у чіткій відповідності з нормами цивільного процесуального законодавства. Це клопотання фактично є вимогою про здобуття конкретного доказу у справі, який грунтується на необхідності доведення предмета доказування, для чого безперечно потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо або вони можуть бути встановлені як сумнівні, такі, що підлягають критичній оцінці. Заявлене клопотання задоволене судом з метою всебічного, повного, об`єктивного вирішення спору, з урахуванням відносин, що склалися між сторонами у справі.

З висновком суду першої інстанції, покладеним в основу оскаржуваної судової ухвали, колегія суддів повністю погоджується, визнає цю ухвалу такою, що, всупереч доводам апеляційної скарги, підлягає залишенню без змін.

Заперечуючи необхідність проведення у справі судової експертизи, відповідачка та її представник не наводять об`єктивних причин, за яких судова ухвала, на їх думку, є незаконною.

З доводами апеляційної скарги однозначно погодитися не можна, колегія суддів визнає їх такими, що не є достатніми, суттєвими для задоволення скарги та скасування правильної судової ухвали, яка відповідає, як уже наголошувалося, вимогам цивільного процесуального права. Інакші процесуальні дії суду з відмови у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи повинні були б розцінюватися як безпідставне недотримання судом норм статті 12 ЦПК України, що є недопустимим під час відправлення правосуддя і не може бути виправданим за жодних обставин.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Повалій Олена Василівна, залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 березня 2022 року.

Головуючий:

Судді: