ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7994/21

Провадження № 22-ц/4820/401/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2021 року (суддя Мазурок О. В., повне судове рішення складено 25 серпня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначали, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Поверхом вище у цьому ж будинку знаходиться квартира АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 17 жовтня 2020 року сталося залиття належної їм квартири водою. Відповідно до акту про залиття, складеного КП УМК «Південно-Західна», причиною аварії, що сталася в системі централізованого опалення, є прорив радіатора системи централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_3 . В результаті аварії у належній їм квартирі були пошкоджені: коридор № 1: стеля (побілка) - 5,1 кв. м, стіна (побілка) - 5 кв. м; кімната № 5: стеля (побілка) - 16,10 кв. м, стіна (побілка) - 15 кв. м; кімната № 6: стеля (побілка) - 13,90 кв. м, стіна (побілка) - 16 кв. м. Згідно з висновком експерта № 819ед/020 від 24 лютого 2021 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , що сталося 17 жовтня 2020 року, у цінах станом на 22 лютого 2021 року складає 6134 грн. Внаслідок залиття квартири по вині відповідачки їм заподіяно також моральну шкоду, яка полягає в тому, що перенесли нервовий стрес, душевні хвилювання, був порушений їх звичний життєвий устрій, змушені були докладати додаткові зусилля для організації умов проживання в квартирі.

Тому позивачі просили стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь по 3067 грн матеріальної шкоди, по 2500 грн моральної шкоди та судові витрати.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2021 року з урахуванням ухвали суду від 19 серпня 2021 року про виправлення описки позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3067 грн матеріальної шкоди, 1000 грн моральної шкоди, 4000 грн судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3067 грн матеріальної шкоди, 1000 грн моральної шкоди, 908 грн судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 663,34 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2021 року.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на незаконність судового рішення. Вона не приймала участі у розгляді справи, оскільки перебувала у відпустці з 01 по 30 липня 2021 року і судова повістка їй не була вручена. Вважає, що причина залиття квартири позивачів не встановлена. Наданий ними акт про залиття не відповідає вимогам Додатку № 4 до Правил утримання будинків та прибудинкових територій. Її квартира не оглядалася, не зазначено чи було несанкціоноване втручання мешканців в роботу системи. У матеріалах справи відсутній належний висновок експерта про розмір завданої шкоди та заподіювача. Позивачі не довели належними та допустимими доказами факт залиття квартири внаслідок її неправомірних дій і розмір завданих збитків.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 у вказаному будинку.

Відповідно до акту про залиття, аварію, що трапилась в системі централізованого опалення, складеного комісією КП УМК «Південно-Західна», встановлено, що 17 жовтня 2020 року в квартирі АДРЕСА_3 сталася аварія в системі централізованого опалення з причин прориву радіатора системи централізованого опалення. В результаті аварії у квартирі АДРЕСА_1 пошкоджено: коридор № 1: стеля (побілка) - 5,1 кв. м, стіна (побілка) - 5 кв. м; кімната № 5: стеля (побілка) - 16,10 кв. м, стіна (побілка) - 15 кв. м; кімната № 6: стеля (побілка) - 13,90 кв. м, стіна (побілка) - 16 кв. м. Причиною залиття, аварії, що трапилась в системі, є прорив радіатора системи централізованого опалення.

Згідно з висновком експерта № 819ед/020 від 24 лютого 2021 року розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття, яке сталось 17 жовтня 2020 року у квартирі АДРЕСА_1 , в цінах станом на 22 лютого 2021 року складає 6134 грн.

Наведені обставини підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що залиття квартири позивачів відбулося з вини відповідачки, яка не забезпечила утримання в належному стані системи централізованого опалення.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи.

За матеріалами справи надіслана відповідачці за зареєстрованим місцем проживання судова повістка повернулася до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

За змістом статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

На підставі частини 1 і 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом норми статті 1166 ЦК України юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка заподіювача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина заподіювача шкоди.

При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

На підставі частини 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт залиття квартири, співвласниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та пошкодження майна внаслідок прориву радіатора системи централізованого опалення в квартирі, яка на праві власності належить ОСОБА_1 , підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась в системі централізованого опалення, складеним комісією КП УМК «Південно-Західна» і затвердженим директором підприємства 19 жовтня 2020 року.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на невідповідність форми акта вимогам діючого законодавства та невстановлення причини залиття квартири позивачів.

За формою і змістом вище зазначений акт комісії КП УМК «Південно-Західна» відповідає вимогам, передбаченим Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207. В акті вказана причина залиття квартири АДРЕСА_1 - прорив радіатора системи централізованого опалення у квартирі відповідачки АДРЕСА_3 .

В результаті аварії у квартирі АДРЕСА_1 були пошкоджені: коридор № 1: стеля (побілка) - 5,1 кв. м, стіна (побілка) - 5 кв. м; кімната № 5: стеля (побілка) - 16,10 кв. м, стіна (побілка) - 15 кв. м; кімната № 6: стеля (побілка) - 13,90 кв. м, стіна (побілка) - 16 кв. м.

Відповідно до висновку експерта № 819ед/020 від 24 лютого 2021 року розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири позивачів, складає 6134 грн.

Доводи апеляційної скарги про ненадання позивачами належних і допустимих доказів на підтвердження розміру шкоди не заслуговують на увагу з таких підстав.

На підставі частини 1 і 2 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили та оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу (стаття 110 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1.3., 1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 для юридичних і фізичних осіб на договірних засадах експертами проводяться експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи.

Підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

В інших випадках проводиться експертне дослідження, підставою для якого є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

Результати проведення експертиз та експертних досліджень викладаються у письмовому документі - висновку експерта.

Висновок експерта Власюка В. В. № 819ед/020 від 24 лютого 2021 року складений на замовлення ОСОБА_2 в порядку статті 106 ЦПК України.

Зазначений висновок експертного дослідження складений особою, яка є судовим експертом і має право на здійснення такого виду експертизи на підставі свідоцтва, виданого Міністерством юстиції України № 1566.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не навела належних та допустимих доказів на спростування своєї вини у залитті квартири позивачів.

Не містять матеріали справи інших доказів щодо розміру спричиненої майнової шкоди.

Клопотання про проведення в справі судової експертизи, зокрема на предмет встановлення розміру шкоди, відповідачка не заявляла.

На підставі належним чином досліджених та оцінених доказів суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позивачами розміру завданої матеріальної шкоди, протиправності дій ОСОБА_1 і наявність причинного зв`язку між такими діями та заподіянням шкоди.

Правильним є також висновок суду про часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 і пункту 3 частини 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із нищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Внаслідок залиття по вині відповідачки квартири позивачам заподіяна моральна шкода, оскільки вони перенесли нервовий стрес, душевні хвилювання, був порушений їх звичний життєвий устрій, змушені були докладати додаткові зусилля для організації умов проживання в квартирі.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначений судом з урахуванням характеру заподіяння моральної шкоди, глибини фізичних та душевних страждань потерпілих, з дотриманням вимог розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги висновок суду не спростовують.

Разом з тим, при вирішенні питання розподілу судових витрат суд припустився помилки.

На підставі частини 1 і пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати позивачів по оплаті: судового збору в сумі 908 грн, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн, праці експерта в сумі 2500 грн стягнуті з відповідачки у повному обсязі, незважаючи на часткове задоволення позовних вимог.

Ці витрати підлягають зменшенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог (73,05%), а саме на користь ОСОБА_2 (витрати на правничу допомогу та по оплаті праці експерта) до 2922 грн 22 коп., на користь ОСОБА_3 (по оплаті судового збору) до 663 грн 34 коп. Тому рішення суду першої інстанції у цій частині необхідно змінити.

У решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2021 року змінити і зменшити стягнуту з ОСОБА_1 суму судових витрат на користь ОСОБА_2 до 2922 грн 22 коп. (дві тисячі дев`ятсот двадцять дві грн 22 коп.), на користь ОСОБА_3 до 663 грн 34 коп (шістсот шістдесят три грн 34 коп).

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 03 березня 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта