Справа № 442/4192/20 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2291/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар Савчук Г.В.

з участю:позивача ОСОБА_1 та її представника-адвоката Зозуляк О.М., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Шишка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 442/4192/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Шишка Олега Мар`яновича на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Відділу-Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про стягнення аліментів та понесених додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в :

09 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів для неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот) гривень, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення ОСОБА_5 повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1003 грн. 98 коп; стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені додаткові витрати на утримання ОСОБА_5 у розмірі 81 грн. 20 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.10.2006 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб у Михайлевицькій сільській раді, про що в книзі реєстрації актів шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 4. Від даного шлюбу у них народились дві доньки: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.04.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Позивач зазначає, що є матір`ю ОСОБА_3 та відповідно бабусею двох неповнолітніх онуків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначає, що станом на сьогоднішній день неповнолітні онуки зареєстровані у квартирі їх батька ОСОБА_3 , а фактично проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 ., перебувають на її утриманні. Враховуючи те, що відповідач є працевлаштованою, а тому вважає, що у неї є змога сплачувати на двох неповнолітніх дітей мінімальний рекомендований розмір аліментів визначений на одну дитину. Окрім того, зазначає, що ОСОБА_4 проходила медичне обстеження внаслідок чого були понесені додаткові витрати в розмірі 368 грн; ОСОБА_4 було проведено вакцинацію проти грипу, за що були понесені витрати у розмірі 612 грн, та відповідно до рецепту лікаря було придбані медичні препарати на суму 419 грн; Вказує, що загалом в зв`язку з хворобою ОСОБА_4 було понесено витрат в розмірі 2007 грн 96 коп. Оскільки батьки повинні забезпечувати та нести витрати спільно вважає, що до стягнення з відповідача підлягає 1003 грн 98 коп.. ОСОБА_5 проходила стаціонарне лікування у якому були призначені медичні препарати, що потягнуло витрат на суму 162 грн 39коп. З врахування того, що батьки повинні забезпечувати та нести витрати спільно, вважає, що до стягнення з відповідача підлягає 81 грн 20 коп. додаткових витрат затрачених на ОСОБА_5 ,2010 р.н.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією, починаючи з 09.07.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1003 (одна тисяча три) грн..98 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 81 (вісімдесят одна) гривня 20 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду допущено до негайного виконання в частині стягнення платежу зі сплати аліментів за один місяць.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Шишка О.М..

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду є помилковими. Апелянт стверджує, що в діях матері ОСОБА_2 вбачається щире бажання дбати про своїх дітей, проявляється турбота про дітей, однак позивач всупереч інтересам дітей забрала їх проживати до себе, вимагаючи при цьому гроші. На час прийняття рішення по даній справі ще не вирішена цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, а відтак, рішення про стягнення аліментів є передчасним. При ухваленні рішення судом першої інстанції було залишено поза увагою та не досліджено наявності чи відсутності причинно- наслідкового зв`язку між хворобами, які за твердженнями позивачки набула її онука та вона змушена була її лікувати із примусовою зміною місця проживання (психосоматика)- психологічним впливом самої позивачки на дітей. У справі не було проведено відповідної експертизи, щоб встановити та дослідити згадані обставини. Такожматір`ю вживалися заходи, зокрема, було видане нотаріальне доручення від 18.12.2018 року, яким відповідачка уповноважувала свою матір на здійснення всіх заходів щодо приїзду дітей до неї у Республіку Польща. Поїздки до матері забезпечили б не лише нормальний психо-емоційний розвиток дітей, але й виїзд в іншу країну, а можливо, в майбутньому і навчання в іншій країні. Така можливість надала б дітям інтелектуального розвитку, нового досвіду, який у житті слугував би дітям неоціненним стартом. Проте бабця, без жодних на те законних підстав, оскільки батьків не було позбавлено батьківських прав та органами опіки не вживалося заходи з відібрання дітей, всупереч інтересам неповнолітніх дітей, змінила їх місце проживання.

Судом також не враховано, що позивачка фактично перешкоджала гармонійному розвитку дітей, адже в протилежному випадку вона б, як також матір, мали би допомогти дітям виїхати до їхньої матері, отримати можливість проживання та, можливо, навчання за кордоном. Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким в позові відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Шишка О.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та її представника-адвоката Зозулук О.М., перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

За змістом ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.04.2015 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.10).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 позивач по справі та бубуся дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 11).

Відповідно до довідки №188 від 2018 р. ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_2 загальною площею 51,3 кв.м на першому поверсі двоповерхового будинку, який належить ДУ „Дрогобицька виправна колонія (№ 40). На цій житловій площі проживають та прописані: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

Згідно з довідкою №554 від 17.10.2018 відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.64).

Відповідно до Акта №15 від 30.01.2020 року про проживання особи без реєстрації від затвердженого директором КП „Управитель „ЖЕО Дрогобицької міської ради діти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з вересня 2018 року проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21), тобто за місцем проживання бабусі- позивача по справі.

З акту обстеження умов від 15.08.2019 вбачається, що представниками відділу - служби у справах дітей Дрогобицької міської ради було обстежено житлово-побутові умови проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: ОСОБА_8 , 2007 р.н. та ОСОБА_9 , 2010 р.н. забезпечені окремою кімнатою, облаштованою необхідними для проживання меблями, двоспальним ліжком, шафою для одягу, комп`ютерним столом, комп`ютером, необхідним одягом.

Згідно довіреності від 18.06.2019 ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_1 опікуватись його дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також представляти його в усіх справах, що стосуються його дітей, включаючи медичну опіку, судові справи, справи, пов`язані з освітою дітей і місцем навчання, доступ до будь-якої документації, визначення місця проживання дітей.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із фактично встановлених обставин справи про те, що діти проживають у позивача ОСОБА_1 , яка є їхньою бабою, знаходяться на її утриманні та вихованні, що підтверджується вищеназваними матеріалами справи, поясненнями сторін.

Частиною 7,8 ст.7 Сімейного кодексу України прописано, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 259 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Таке право передбачено чинним законодавством на підставі самого факту близького кровного споріднення без необхідності встановлення опіки, піклування чи призначення їх опікуном або піклувальником.

Відповідно до довідки Дрогобицького ліцею імені Б.Лепкого Дрогобицької міської ради № 28 від 22.01.2020 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно навчається у 7 класі ліцею імені Б. Лепкого Дрогобицької міської ради. Протягом 2019-2020 навчального року бабуся ОСОБА_1 бере активну участь у вихованні дитини, відвідує батьківські збори та святкові заходи, цікавиться результатами її навчання (а.с. 19).

Згідно з довідкою Дрогобицького ліцею № 2 Дрогобицької міської ради Львівської області від 23.01.2020 № 01-17/14 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в 4-А класі ліцею № 2 Дрогобицької міської ради Львівської області (а.с. 22).

У матеріалах справи наявні копії виписок по картковому рахунку ОСОБА_1 , з яких вбачається, що на даний рахунок поступали кошти з призначенням платежу: „Допомога на дітей. ОСОБА_10 (а.с. 20, 37, 120-134).

Відповідно до товарних чеків, наданих позивачем, від 10.04.2020 здійснено покупку зошитів, ручок, інших канцтоварів на загальну суму 77 грн 75 к.+ 302 грн 70 к. (а.с. 24, 115).

Відповідно до висновку лікаря-спеціаліста від 19.12.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , регулярно приходить на медичні огляди, обстеження, виконує рекомендаційні назначення. На прийом до лікаря приходить з бабусею ОСОБА_1 , яка слідкує за станом здоров`я дитини та виконаннм рекомендацій лікаря. Рекомендовано продовжити спостереження у сімейного лікаря (а.с. 28).

Відповідач долучила квитанції від 15.11.2019, 25.03.2019, 26.12.2018, червень 2018, 19.03.2018, 01.02.2018, 30.10.2017, 21.08.2017 про оплату освітніх послуг дочці ОСОБА_4 (а.с. 75).

Також з долученого ОСОБА_2 товарного чеку від 18.03.2019 вбачається, що вона придбала канцтовари на загальну суму 46 грн, з товарного чеку від 18.07.2018 вбачається придбання „Янтар для дітей - 105 грн (а.с. 78,79).

Окрім того, відповідач долучила огляд лікаря ОСОБА_5 26.11.2019, відомості про медичні обстеження ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_4 (18.02.2016, 07.03.2016, 11.05.2016, 05.07.2016, 09.06.2017, 14.08.2017, 21.11.2017, 13.12.2017), відомості про консультацію ендокринолога від 09.03.2016 та чеки на придбання ліків (а.с. 79-87).

З досліджених судом доказів вбачається, що на момент подання позову та встановлено, що і на час розгляду апеляційної скарги діти проживають разом з позивачем, навчаються у м.Дрогобич та перебувають на утриманні позивача. За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 потребує допомоги на утримання неповнолітніх дітей в грошовій формі про що суд першої інстанції правильно зазначив.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 № 789-ХІІ, дата набуття чинності для України 27.09.1991) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд апеляційної інстанції погоджується із рішенням суду першої інстанції щодо стягнення аліментів із ОСОБА_2 , матері дітей, на користь позивача ОСОБА_1 , яка утримує двох неповнолітніх внуків, несе витрати на них та займається вихованням.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірних дій позивача, оскільки мати дітей має бажання їх забрати у Польщу та дати належне утримання, не підтверджені жодними доказами та повинно бути предметом спору щодо визначення місця проживання дітей.

Із пояснень представника апелянта ОСОБА_11 встановлено, що матері відомо, що діти проживають із бабою, однак остання жодних спроб допомогти в утриманні дітей не вживає.

Відповідач, як відомо із пояснень представника, проживає у Польщі, у неї на вихованні є малолітня дитина, вихованням якої остання займається.

Із пояснень позивача та доданого до матеріалів справи перекладу на українську мову скороченої копії актового запису про смерть від 19.08.2021 року встановлено, що батько дітей ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Вадовіце Республіка Польща (додано до матеріалів справи).

Судом першої інстанції підставно задоволено позовні вимоги позивача щодо стягнення додаткових витрат на дітей, сума яких підтверджена відповідними квитанціями, а тому підстав для їх зменшення чи скасування немає.

Відповідно до ст.185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають значення. Додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, які ґрунтуються на припущеннях, нібито, позивач має бажання отримувати кошти із-за того, що відповідач за кордоном, що позивач всупереч волі дітей змінила їх місце проживання, а також посилання на норми права, які дають матері, батькові право брати участь в утриманні та вихованні дітей, оскільки відповідач гарантованими їй державою правами та обов`язком утримувати, виховувати дітей не користується. Має місце факт належного утримання та виховання дітей їх бабою по лінії батька і суд обґрунтовано прийшов до висновку, що мати повинна надавати матеріальне утримання.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Шишка Олега Мар`яновича залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02 березня 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк