Справа № 167/13/22
Номер провадження 2/167/95/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 березня 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. З серпня 2008 року сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 07 серпня 2008 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі ј частини від його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач на протязі 2011-2021 років систематично допускає несплату аліментних платежів, у зв`язку з чим станом на 01 січня 2022 року за період з 21 жовтня 2011 року по 01 січня 2022 року виникла заборгованість у розмірі 58652,67 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, виданим Рожищенським відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За розрахунками позивача сума неустойки (пені) за період з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року становить 148146,48 грн. Разом з тим, у відповідності до ст. 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) граничний розмір пені за прострочення сплати аліментів не може перевищувати 100 % заборгованості, а тому, з відповідача необхідно стягнути 58652,67 грн пені за прострочення сплати аліментів. Також зазначає, що 14 лютого 2014 року нею було зареєстровано шлюб з ОСОБА_5 та змінено прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

На підставі наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року в сумі 58652,67 грн.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 11 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено 01 лютого 2022 року о 14 год 00 хв.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 01 лютого 2022 року постановлено прийняти заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, одночасно з позовною заявою позивачем була подана заява від 10 січня 2022 року про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Також зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходили. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Рожищенського районного суду Волинської області не надійшов.

Як визначено ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак повторно не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд доходить висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 листопада 2006 року Топільненською сільською радою Рожищенського району Волинської області.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 07 серпня 2008 року в справі № 2-521/2008 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, починаючи з 16 липня 2008 року до досягнення дитиною повноліття.

Судом також встановлено, що на підставі вищевказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання до Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), та на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 30383209.

Незважаючи на наявність судового рішення про стягнення аліментів, відповідач ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачував не регулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01 січня 2022 року розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 58652,67 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах у ВП № 30383209.

Після реєстрації шлюбу 14 лютого 2014 року з ОСОБА_5 позивач змінила прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого 14 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області.

Між сторонами виник спір щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України)).

Закон України "Про охорону дитинства" визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).

Положеннями ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як вбачається з постанови Великої Палати Верховного суд від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16 (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 та дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1%. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

У справі із розрахунку заборгованості по аліментах у ВП № 30383209 встановлено наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по сплаті аліментів на дитину в період з жовтня 2011 року по грудень 2021 року в розмірі 58652, 67 грн. Даний розрахунок заборгованості сторонами не спростований, а тому, суд вирішує справу, виходячи із даних, що зазначені у цьому розрахунку заборгованості по аліментах, що були здійснені у ході виконавчого провадження № 30383209, згідно виконавчого листа Рожищенськго районного суду Волинської області № 2-521/2008 від 26 серпня 2008 року.

Вирішуючи питання винності платника аліментів у виникненні такої заборгованості, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 винуватий у тому, що допустив заборгованість по сплаті аліментів на дочку. При цьому, суд виходить із того, що має місце тривала несплата ОСОБА_2 аліментів на дитину, зокрема, протягом 2012 - 2017 років взагалі не сплачувались аліменти, а протягом періоду з серпня 2018 року по грудень 2021 року ним частково сплачено аліменти лише в сумі 19859 грн. Платник аліментів не подав суду жодних доказів, що доводили б відсутність його вини в порушенні зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дитини.

Так, суд зазначає, що для обрахунку пені необхідно враховувати період, який заявлено позивачем в заяві про зменшення розміру позовних вимог, а саме, з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року.

Судом установлено, що при розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів, позивачем було застосовано формулу визначену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16, тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) суд вважає його правильним, відтак, розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року становить 148146, 48 грн. Також суд враховує, що здійснений позивачем розрахунок відповідач не заперечив та документально не спростував.

Із врахуванням вимог ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої, розмір пені не може бути більшим ніж 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути 58 652,67 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що буде відповідати розміру заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 січня 2022 року.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992,40 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 280-284, 288, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 58652 (п`ятдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 67 копійок неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за період з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного заочного рішення 15 березня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай