РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/19685/20

Провадження № 22-ц/4815/359/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В.,Шимківа С.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз»

розглянула в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» адвоката Міщенка М.І. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року, ухваленого в складі судді Бучко Т.М., дата складання повного тексту рішення 01.11.2021 року, у справі №569/19685/20

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про скасування наказу в частині накладення дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що працює водієм аварійно-диспетчерської служби (далі АДС) АТ «Рівнегаз». Наказом № 13 К-ТМ від 01 жовтня 2020 року про накладення дисциплінарного стягнення йому було оголошено догану.

Його притягнуто до відповідальності як водія автомобільних засобів за те, що він систематично та неякісно усував витоки газу за аварійними заявками. За весь період роботи в АДС на нього, як слюсаря, жодного разу не виписувалася заявка на ліквідацію витоку газу. Аварійні заявки, були видані для виконання слюсарю ОСОБА_2 . При виконанні заявки за адресою АДРЕСА_1 він надавав допомогу слюсарю - встановив драбину та утримував її, коли той працював, подавав необхідний інструмент та матеріали для ліквідації витоку газу. Претензій до виконаних робіт абонент не мав. Участі у виконанні заявки за адресою АДРЕСА_2 він взагалі не приймав, знаходився в автомобілі, бо його не було де припаркувати. Слюсар до нього за допомогою не звертався.

Вказує, що будь-яких порушень виробничої дисципліни він не вчиняв. Оголошення йому догани не має законного підґрунтя та є наслідком неприязних відносин між ним та адміністрацією. Дії відповідача є порушенням його законних прав на працю, які завдали йому моральних страждань.

Просив суд про задоволення позову.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про скасування наказу в частині накладення дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Скасовано наказ голови правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» № 13 К-ТМ від 1 жовтня 2020 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» в частині накладення на ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів першого класу, дисциплінарного стягнення у виді догани.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилається на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права а також фактичним обставинам справи. Просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку про те що в наказі про накладення дисциплінарного стягнення не вказані конкретні факти порушення позивачем трудових обов`язків. Вказує що в оскаржуваному наказі зазначено за які порушення накладено стягнення та якими доказами підтверджуються ці порушення.

Вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів вини позивача, а тому рішення суду є незпконним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції цим вимогам відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_1 працює за суміщенням професій водія автотранспортних засобів першого класу та слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування п`ятого розряду аварійно-диспетчерської служби АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз».

З наказом ПАТ «Рівнегаз» № 209 о/с «Про внесення змін до штатного розпису працівників ПАТ «Рівнегаз», яким встановлено, в тому числі і позивачу, доплату за суміщення професій, ОСОБА_1 ознайомився 8 грудня 2014 року.

Трудові обов`язки позивача як водія автотранспортних засобів Рівненської дільниці аварійно-диспетчерської служби, з якими працівник ознайомлений, передбачені посадовою інструкцією, затвердженою головою правління ПАТ «Рівнегаз» 1 червня 2018 року.

1 червня 2018 року позивач ознайомлений з посадовою інструкцією слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 5 розряду Рівненської дільниці аварійно-диспетчерської служби, затвердженої головою правління ПАТ «Рівнегаз» 1 червня 2018 року.

Наказом голови правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» № 13 К-ТМ від 1 жовтня 2020 року оголошено догани працівниками Рівненської дільниці аварійно-диспетчерської служби, в тому числі водію автотранспортних засобів першого класу ОСОБА_1 , за неналежне виконання своїх посадових обов`язків.

Пунктом 1.5 посадової інструкції водія автотранспортних засобів Рівненської дільниці аварійно-диспетчерської служби передбачено, що при виїздах за заявками для локалізації, ліквідації та попередження аварій в системі газопостачання на водія покладаються обов`язки слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування відповідно до отриманого кваліфікаційного рівня.

Відповідно до п.2.17 посадової інструкції при виконанні аварійних заявок водій АДС зобов`язаний: забезпечити виїзд АГМ на всі аварійні заявки; по прибутті на місце аварії встановити відповідним чином АГМ; встановивши АГМ перевірити надійність радіозв`язку; по розпорядженню керівника робіт виставити попереджувальні знаки в місцях підходу до загазованої зони; при необхідності виконання робіт по ліквідації та локалізації аварійної ситуації водій повинен постійно тримати автомобіль в полі зору, якщо роботи проводяться поряд з автомобілем, ввімкнути радіостанцію на максимальну гучність та відчинити двері автомобіля, якщо роботи проводяться далеко від автомобіля, то залишити автомобіль дозволяється тільки після вжиття заходів, які унеможливлюють його використання сторонніми особами та повідомлення чергового диспетчера. Відразу після закінчення робіт водій повинен повернутись в автомобіль і встановити зв`язок із диспетчером.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої

статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,

на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Із змісту оспорюваного наказу убачається, що за результатами перевірки якості виконання робіт бригадами Рівненської дільниці АДС, проведеної з 22 вересня 2020 року по 23 вересня 2020 року, було виявлено систематичне та неякісне усунення витоків газу за аварійними заявками працівниками, зокрема ОСОБА_1 , водієм автотранспортних засобів першого класу.

При цьому у наказ про накладення дисциплінарного стягнення не містить жодного посилання на нормативно-правові акти чи акти локального нормотворення, на підставі яких позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, не зазначено, які саме визначені правилами внутрішнього розпорядку чи посадовою інструкцією трудові обов`язки були порушені позивачем, а також не зазначено за якими саме аварійними заявками було виявлено неякісне усунення витоків газу.

Будь-які докази того, що позивач під час виконання аварійної заявки № 1831 та № 1961 безпосередньо здійснював ремонтні роботи як слюсар, матеріали справи не містять. Отже, вини ОСОБА_1 в систематичному та неякісному усуненні витоків газу відповідачем не доведено.

Враховуючи, що відповідач під час накладення на позивача дисциплінарного стягнення не встановлював вини останнього в неналежному виконанні аварійних заявок, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач не мав.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди та виходячи із засад розумності та справедливості, суд першої інстанції, керуючись при цьому ст. 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, врахував конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яка зазнав позивач через неправомірні дії відповідача щодо його незаконного звільнення з роботи та позбавлення премії, та прийшов до цілком правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди саме у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Доводи апеляційної скарги, з огляду на встановлені обставини справи, жодним чином не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про допущення відповідачем порушень трудового законодавства та наявність правових підстав для скасування наказу про оголошення догани позивачу та відшкодування моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене відповідно до ч.13ст.141ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» адвоката Міщенка М.І. залишити без задоволення .

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 03.03.2022 року.

Головуючий :

Судді :