Справа № 155/160/20 Провадження № 22-з/802/18/22 Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М.
Категорія: 23 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2022 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
розглянувши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» до Фермерського господарства «ДД-Агро», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі за апеляційною скаргою відповідача Фермерського господарства «ДД-Агро» на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 02 листопада 2021 року,
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 02 листопада 2021 року позов задоволено повністю.

Відповідач Фермерське господарство «ДД-Агро» подало апеляційну скаргу на зазначене рішення суду.

Постановою Волинського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року апеляційну скаргу відповідача Фермерського господарства «ДД-Агро» залишено без задоволення. Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 02 листопада 2021 року у цій справі залишено без змін.

14 лютого 2022 року до Волинського апеляційного суду надійшла заява позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в цій справі. Заяву мотивовано тим, що під час апеляційного розгляду цієї справи представником ТзОВ «Городище» зроблено заяву про понесення витрат на професійну правничу допомогу та про їх подачу протягом 5 днів після закінчення судового розгляду. До заяви додано документи, що підтверджують розмір таких витрат, а також докази надіслання заяви іншим учасникам справи. Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача відповідача Фермерського господарства «ДД-Агро» на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» витрати за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 10000,00 грн.

Відповідачем Фермерським господарством «ДД-Агро» подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення суду. Вважає, що суд апеляційної інстанції, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5, 6, 7 ст. 141 ЦПК України, вправі не присуджувати всі його витрати на правову допомогу. Вказує, що в суді першої інстанції позивач не заявляв до відшкодування витрат на правничу допомогу, а в попередньому (орієнтовному) розрахунку такого виду витрат не зазначав, разом з тим, саме на етапі провадження в суді першої інстанції відбувається вироблення правової позиції та погодження її з клієнтом, оформлення позовної заяви, у випадку необхідності відповіді на відзив. В суді ж апеляційної інстанції позивач вже заявив до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу, які складаються з вивчення та аналізу апеляційної скарги, законодавства та судової практики у спірних правовідносинах (2 години), погодження правової позиції з клієнтом, підготовка відзиву на апеляційну скаргу (3 години), представництво інтересів клієнта в судовому засіданні (2 години), тобто той обсяг допомоги, який вже наданий в суді першої інстанції. Робота адвоката в суді апеляційної інстанції звелася до участі в судових засіданнях. Крім того, при вирішенні питання про розподіл судових витрат необхідно врахувати добросовісність поведінки позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище», відповідачів Фермерського господарства «ДД-Агро» та ОСОБА_1 . Поведінка Фермерського господарства «ДД-Агро» у цій справі завжди була добросовісною. Спір виник через бездіяльність ТзОВ «Городище» та ОСОБА_1 щодо поновлення договору оренди землі та недобросовісні дії ОСОБА_1 щодо укладення спірного договору з Фермерським господарством «ДД-Агро». Просить повністю (не частково) не покладати втрати ТзОВ «Городище» на професійну правничу допомогу на відповідача Фермерське господарство «ДД-Агро».

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Таким чином питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в даному випадку має вирішуватись в порядку, передбаченому для ухвалення додаткового рішення.

Згідно ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд не вбачає необхідності викликати учасників справи в судове засідання для вирішення даного питання.

Вивчивши заяву, матеріали справи суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до часткового задоволення.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Відповідно до приписів статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Позивачем додано до заяви про ухвалення додаткового рішення копію договору про надання правничої допомоги № 1-01-22 від 04.01.2022 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Городище» та адвокатом Мохнюком М. В. відповідно до якого правнича допомога надається клієнту по справі № 155/160/20 під час її розгляду в Волинському апеляційному суді. За надану правову допомогу по справі клієнт сплачує гонорар у фіксованому розмірі 10 000,00 грн. Гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатом час, складність справи. Також додано копію квитанції від 10.01.2022 на суму 10000,00 грн, копію акту прийому-передачі послуг професійної правничої допомоги від 10.02.2022, детальний опис робіт, наданих адвокатом, який включає в себе вивчення та аналіз апеляційної скарги, законодавства та судової практики у спірних правовідносинах (2 години), погодження правової позиції з клієнтом, підготовка відзиву на апеляційну скаргу (3 години), представництво інтересів клієнта в судових засіданнях 13.01.2022 та 08.02.2022 (2 години), всього витрачений адвокатом час на надання клієнту правничої допомоги становить 7 год., сплачений гонорар 10000,00 грн підтверджений квитанцією від 10.01.2022.

Першою заявою по суті справи, яка подавалась позивачем до апеляційного суд був відзив на апеляційну скаргу. У відзиві вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з апеляційним розглядом справи становить 10 000 грн. Проте не наведено самого розрахунку, а зазначена лише сума витрат.

Враховуючи складність справи, ту обставину, що відзив на апеляційну скаргу містить такі ж самі обґрунтування, які позивач навів у позовній заяві та які були предметом розгляду і заперечень в суді першої інстанції, до апеляційної скарги відповідачем нові докази не додавались, апеляційний суд дійшов висновку, що завищеними є витрати позивача в сумі 10000,00 грн на оплату праці адвоката.

Саме на етапі провадження в суді першої інстанції відбувається вироблення правової позиції та погодження її з клієнтом, аналіз законодавства та судової практики у спірних правовідносинах, а не під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Робота адвоката в суді апеляційної інстанції звелася до участі в судових засіданнях. При вирішенні питання про розподіл судових суд апеляційної інстанції враховує поведінку позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище», відповідачів Фермерського господарства «ДД-Агро» та ОСОБА_1 . Поведінка Фермерського господарства «ДД-Агро» у цій справі була добросовісною. Спір виник через бездіяльність ТзОВ «Городище» та ОСОБА_1 щодо поновлення договору оренди землі та недобросовісні дії ОСОБА_1 щодо укладення спірного договору з Фермерським господарством «ДД-Агро».

Таким чином, виходячи з опису виконаних робіт, змісту Договору, тривалості витраченого адвокатом часу та розміру сплачених коштів, суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів вважає за необхідне зменшити їх розмір і до відшкодування належать витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 1000,00 грн. Отже, наявні підстави для ухвалення додаткової постанови.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 381, 382, 384, частиною 4, 5 статті 268 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з відповідача Фермерського господарства «ДД-Агро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді