ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1614/20 Номер провадження 22-ц/814/62/22Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Фесенко Юлії Олександрівни, представника ОСОБА_1 , на рішення Пирятинського районного суду Полтаської області від 06 серпня 2021 року (час ухвалення судового рішення з 14:26:19 год. до 15:32:47 год., дата виготовлення повного тексту рішення 16.08.2020 року)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Готель Пирятин» про поновлення на роботі, скасування розпорядження Пирятинського міського голови, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

третя особа: виконавчий комітет Пирятинської міської ради.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, після уточнення (т.2 а.с.33-34) остаточно просила:

визнати протиправним та скасувати розпорядження Пирятинської міської ради №74-к від 06.11.2020 року «Про призначення директора КП «Готель «Пирятин»;

визнати протиправним та скасувати розпорядження Пирятинської міської ради №73-к від 06.11.2020 року «Про звільнення директора КП «Готель «Пирятин» ОСОБА_1 »;

визнати протиправним та скасувати наказ директора готель «Пирятин» О.Буня №18 від 11.11.2020 року «Про звільнення з посади директора»;

поновити її на посаді директора КП «Готель «Пирятин»;

стягнути з КП «Готель «Пирятин» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.11.2020 року по день фактичного поновлення на посаді в сумі 117 269,28 грн;

допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць; покласти на відповідачів судові витрати.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що на підставі розпорядження міського голови №20-к від 04.03.2020 року вона призначена тимчасово (на період проведення конкурсного відбору до дати виходу на роботу основного працівника переможця конкурсу) директором КП «Готель «Пирятин».

З 10 листопада 2020 року до 20.11.2020 року позивач перебувала на лікарняному. Після виходу на роботу позивач дізналася, що Пирятинський міський голова Рябоконь О.П. підписав розпорядження №73-к від 06.11.2020 року про її звільнення з 10.11.2020 року на підставі ч.2 ст.36 КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки міський голова не мав права призначати своїм розпорядженням ОСОБА_3 на посаду директора КП «Готель «Пирятин», так як всупереч ч.10 ст.7 Положення про конкурсний відбір кандидатур на посади керівників підприємств, що належать до комунальної власності Пирятинської міської ради кандидатура останнього як переможця конкурсу не була затверджена сесією міської ради.

Окрім того, відповідно до п.4.2.3 Статуту КП «Готель «Пирятин» до виключної компетенції засновника, тобто Пирятинської міської ради як колективного органу, віднесено призначення та звільнення директора підприємства і визначення його повноважень.

При звільненні з позивачем не провели повний розрахунок, а трулрву книжку вона отримала лише 18.12.2020 року.

Зазначала, що ОСОБА_3 не міг звільнити її з посади директора, адже, по-перше, в день звільнення вона перебувала на лікарняному, а по-друге, сам ОСОБА_4 не міг видати наказ на звільнення з 10.11.2020 року, оскільки відомості до державного реєстру юридичних осіб про зміну керівника були внесені лише 13.11.2020 року.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Готель «Пирятин» відповідно до пункту 2 частини першої ст.36 КЗпП України з 10 листопада 2020 року на 21 листопада 2020 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2021 року стягнуто з Пирятинської міської ради Лубенського району Полтавської області на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Фесенко Ю.О., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги повторно наведені доводи позовної заяви і стверджується, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, неправильно витлумачив норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

У відзиві КП «Готель «Пирятин» і Пирятинська міська рада, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзивах по суті повторно викладені доводи заперечнь на позов.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення та ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно трудової книжки ОСОБА_1 в період з 01.05.2002 по 28.02.2020 працювала на посаді директора КП «Готель «Пирятин» за контрактом (т.1 а.с.14-17).

Рішенням восьмої сесії сьомого скликання Пирятинської міської ради Полтавської області № 72 від 12 квітня 2016 року затверджено Статут КП «Готель «Пирятин» у новій редакції, з якого вбачається, що: засновником і власником підприємства є Пирятинська міська рада (п.1.2.); до виключної компетенції засновника віднесено призначення та звільнення директора підприємства і визначення його повноважень, затвердження поданих директором кандидатур його заступників, головного бухгалтера та інших спеціалістів (п.4.2.3.) (т.1 а.с.8-13).

04.03.2020 року ОСОБА_1 подала до Пирятинської міської ради заяву про прийняття її на посаду директора КП «Готель «Пирятин» за строковим трудовим договором на період проведення конкурсу з 05 березня 2020 року до дати виходу на роботу основного працівника - переможця конкурсу (т.1 а.с.68).

Розпорядженням міського голови №20-к від 04.03.2020 «Про тимчасове виконання обов`язків директора комунального підприємства «Готель «Пирятин» прийнято ОСОБА_1 на роботу на посаду директора КП «Готель «Пирятин» за строковим трудовим договором на період проведення конкурсного відбору кандидатур на посаду керівника КП «Готель «Пирятин» з 05.03.2020 року до дати виходу на роботу основного працівника переможця конкурсу з посадовим окладом відповідно до штатного розпису підприємства (т.1 а.с.31, 69).

Як вбачається з протоколу виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області №2 від 08 липня 2020 року, засідання конкурсної комісії з відбору кандидатур на заміщення посади керівника КП «Готель «Пирятин» з 14 членів комісії були присутні 12 осіб, слухали ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 і одноголосно вирішили оголосити ОСОБА_3 переможцем конкурсного відбору кандидатур на заміщення вакантної посади керівника КП «Готель «Пирятин» (т.1 а.с.119-122).

Конкурс на посаду керівника КП «Готель «Пирятин» проведений відповідно до Положення про конкурсний відбір кандидатур на посади керівників підприємств, що належать до комунальної власності Пирятинської міської ради, затвердженого рішенням п`ятдесят першої сесії сьомого скликання №149 від 04.04.2019 (далі Положення) (т.2 а.с.27-31).

Пунктом 10 статті 7 Положення встановлено, що за результатами дослідження конкурсних пропозицій та проведення співбесід конкурсна комісія шляхом голосування відбирає з числа учасників одного переможця конкурсу на керівну посаду, який згідно з обгрунтованим у письмовому вигляді рішенням конкурсної комісії відповідає вимогам цього Положення, вносить подання міському голові щодо призначення переможця на керівну посаду.

У статті 8 Положення зазначено, що визначена конкурсною комісією кандидатура подається на розгляд сесії міської ради. Міським головою за рішенням сесії міської ради на підставі результатів конкурсу на посаду керівника комунального підприємства, відповідно до законодавства України, укладається контракт на строк, рекомендований конкурсною комісією, але не більше трьох років. У разі відхилення міським головою визначеної конкурсною комісією кандидатури на керівну посаду конкурсна комісія протягом 10 робочих днів з дня відхилення кандидатури оголошує проведення нового конкурсу.

Згідно протоколу пленарного засідання сімдесят п`ятої сесії міської ради сьомого скликання Пирятинської міської ради Полтавської області № 84 від 24 вересня 2020 року на порядку денному стояло питання про призначення директора КП «Готель «Пирятин» (п.6); вислухавши ОСОБА_5 , заступника міського голови з питань діяльності виконкому міської ради, який проінформував про призначення директора КП «Готель «Пирятин» проголосували «за» 10 депутатів, міський голова, проти 1 особа та 9 осіб утримались; рішення не прийнято (а.с.169-177).

Розпорядженням міського голови №73-к від 06.11.2020р. «Про звільнення директора КП «Готель «Пирятин» ОСОБА_1 звільнено з посади директора КП «Готель «Пирятин» відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України 10.11.2020 року (т.1 а.с.23, 71).

Розпорядженням міського голови №74-к від 06.11.2020р. «Про призначення директора КП «Готель «Пирятин» ОСОБА_3 » призначено ОСОБА_3 на посаду директора КП «Готель «Пирятин» з 11 листопада 2020 року та з ним укладено контракт строком на три роки. Підстава зазначена «відповідно до ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»; ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»; Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203; Положення про конкурсний відбір кандидатур на посади керівників підприємств, що належать до комунальної власності Пирятинської міської ради, затвердженого рішенням п`ятдесят першої сесії сьомого скликання Пирятинської міської ради від 04 квітня 2019 року № 149 «Про затвердження Положення про конкурсний відбір кандидатур на посади керівників підприємств, що належать до комунальної власності Пирятинської міської ради», протоколу засідання конкурсної комісії з відбору кандидатур на заміщення посади керівника комунального підприємства «Готель « Пирятин» № 2 від 08 липня 2020 року (т.1 а.с.24, 74).

Дані розпорядження №73-к від 06.11.2020 про звільнення ОСОБА_1 та №74-к від 06.11.2020 про призначення ОСОБА_3 , зареєстровані 06.11.2020р. у журналі реєстрації наказів за відповідними номерами 73 та 74, що підтверджено копією журналу (т.2 а.с.32).

Згідно акту про відмову від підпису від 09.11.2020р. комісія у складі: заступника міського голови Варави М.В., керуючої справами виконкому міської ради Кочур Л.В., начальника юридичного відділу Соловйова Р.Ю., начальника відділу персоналу та організації роботи виконкому Мілюти О.А., встановила, що директор КП «Готель «Пирятин» ОСОБА_1 , заслухавши інформування міського голови ОСОБА_2 про її звільнення, відмовилась поставити підпис у розпорядження від 06.11.2020 №73-к «Про звільнення директора КП «Готель «Пирятин» ОСОБА_1 » (т.1 а.с.73).

Відповідно до копії листка непрацездатності від 20.11.2020р. серії АДЯ №337902 Пирятинської лікарні Пирятинської міської ради у період з 10 листопада 2020 року до 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному (т.1 а.с.27-28).

Згідно наказу КП «Готель «Пирятин» №18 від 11.11.2020 року «Про звільнення з посади директора» ОСОБА_1 звільнено з посади директора підприємства з 10.11.2020 року на підставі розпорядження міського голови Пирятинської міської ради № 73-к від 06.11.2020 року (т.1 а.с.25).

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 зверталась до директора КП «Готель «Пирятин» із заявою, в якій прохала надати їй трудову книжку із записом про звільнення, копію наказу про звільнення та копію книги обліку трудових книжок, а саме сторінок про запис реєстрації її трудової книжки (т.1 а.с.47).

Листом №59 від 29.12.2020 року КП «Готель «Пирятин» повідомив ОСОБА_1 про необхідність заявитись 04 січня 2021 року о 10:00 год. до підприємства для отримання виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, розрахункових виплат по заробітній платі при звільненні та компенсації за невикористану відпустку (т.1 а.с.48).

Як вбачається з довідки КП «Готель «Пирятин» від 05 серпня 2021 року, ОСОБА_1 отримала заробітну плату у вересні 2020 року у розмірі 13 921,72 грн, а у жовтні 2020 року 13 189 грн (т.2 а.с.26).

З довідки про заробітну плату від 05 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 у листопаді 2020 року отримала 20 249,40 грн заробітної плати, яка складається з: 3 768,29 грн основної заробітної плати, 11 487,55 грн компенсації за невикористану відпустку, 4 993,56 грн допомоги по тимчасовій непрацездатності (т.1 а.с.51).

Згідно матеріалів інспекційного відвідування (позапланового) на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності КП «Готель «Пирятин» щодо додержання законодавства про працю щодо оплати праці ОСОБА_1 та загальнообов`язкового державного соціального страхування (т.1 а.с.52-62), інспектором праці Управління Держпраці у Полтавській області Карпенко І.А. були виявлені: порушення вимог ст.116 КЗпП щодо строків виплати належних коштів при звільненні та порушення строків подачі заяви-розрахунку до робочого органу виконавчої дирекції Фонду, про що складено відповідний акт 28.12.2020 року на підставі якого директору КП «Готель «Пирятин» Буню О.М. винесено припис про усунення виявлених порушень ( т.1 а.с.53-62)

Згідно матеріалів інспекційного відвідування (позапланового) на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності виконкому Пирятинської міської ради щодо правомірності звільнення ОСОБА_1 , 28 грудня 2020 року інспектором праці Управління Держпраці у Полтавській області Карпенко І.А. складено акт про відсутність порушено вимог законодавства (т.1 а.с.79-84).

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачка звільнена у зв`язку із закінченням строкового трудового договору відповідно до вимог трудового законодавства, тому відсутні підстави для її поновлення, а порушення її прав, а саме звільнення у день перебування на лікарняному, може бути усунуто судом шляхом зміни дати звільнення, тобто визначення дати припинення трудових відносин у перший день після закінчення періоду непрацездатності (21.11.2020р.).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На переконання апеляційного суду рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням наведених вимог процессуального закону, судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, якими врегульовані спірні правовіднини.

Відповідно до статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У відповідності до положень статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Підставою для укладення строкового трудового договору є заява працівника про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини, або причини, що обумовлюють працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме, який встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події.

Строковий трудовий договір може укладатися, в тому числі, тоді, коли робота сама по собі не є строковою, але працівник не може бути прийнятий на неї безстроково з урахуванням певних обставин. Як правило, в такому випадку неможливо одразу визначити строк трудового договору, тому як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі про прийняття на роботу зазначається, що працівник приймається за строковим трудовим договором, а сам строк прив`язується до певної події.

Укладення строкового трудового договору можливе лише за погодженням сторін, без згоди працівника укладення такого договору є неможливим.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 24 КЗпП України укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення (пункт 2 частини першої статті 36 КЗпП України).

Позивач звернулася до суду за захистом порушених трудових прав.

У спорах про поновлення на роботі суд має встановити чи існували визначені законом підстави (фактичні обставини) для звільнення працівника та чи було проведено звільнення з дотриманням встановленої законом процедури.

За змістом ст.21, ст.23, ст.24 КЗпП України підставою для звільнення працівника, який працює за строковим трудовим договором, є, зокрема, закінчення строку дії трудового договору або ж настання події, з якою сторони трудового договору за взаємною згодою обумовили припинення трудових відносин.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується учасниками справи, що позивач прийнята на роботу за строковим трудовим договором, при цьому сторони цієї угоди обумовили підставу припинення трудових відносин настанням певної події, а саме вихід на роботу основного працівника - переможця конкурсу, тобто призначення переможця конкурсу на посаду директора КП «Готель «Пирятин».

По суті позивач обґрунтовує незаконність свого звільнення порушенням процедури призначення на посаду директора КП «Готель «Пирятин» переможця невиконання органом місцевого самоврядування процедури, передбаченої ст.8 Положення про конкурсний відбір кандидатур на посади керівників підприємств, що належать до комунальної власності Пирятинської міської ради, згідно якої міський голова призначає переможця конкурсу на посаду директора комунального підприємства за рішенням сесії міської ради (т.2 а.с.31 зворот).

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_3 призначений на посаду директора КП «Готель «Пирятин» розпорядженням міського голови за відсутності рішення сесії міської ради як це передбачено Положенням.

Згідно пункту десятого частини четвертої статті 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 ЗУ "Про культуру".

З огляду на виключну компетенцію міського голови щодо призначення і звільнення керівників комунальних підприємств оспорюване розпорядження Пирятинського міського №74-к від 06 листопада 2020 року не можна розцінювати як вочевидь незаконне.

Як вбачається з відзивів на позов (т.1 а.с.114-118, 162-167), пояснень представників відповідачів у суді першої інстанції як Пирятинська міська рада, так і її виконавчий комітет вважають призначення ОСОБА_3 на посаду директора КП «Готель «Пирятин» законним, тобто орган місцевого самоврядування по факту за «мовчазною згодою» підтвердив правомірність рішення міського голови.

Отже, з урахуванням змісту трудового договору, укладеного з позивачем (у частині підстав його припинення), змісту спірних правовідносин та фактичних обставин, встановлених у цій справі, питання про законність призначення ОСОБА_3 на посаду директора КП «Готель «Пирятин» лежить поза межами законного інтересу позивача.

Що стосується звільнення позивача у період тимчасової непрацездатності, то апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (ч.3 ст.40 КЗпП України).

Рішенням Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року № 6-р(ІІ)/2019 у справі № 3-425/2018 (6960/18) за конституційною скаргою ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 40 КЗпП України визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення частини третьої статті 40 КЗпП України. У цьому рішенні Конституційний Суд України, зокрема, вказав, що положення частини третьої статті 40 КЗпП України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини (абзац п`ятнадцятий пункту 3 мотивувальної частини рішення).

У постанові КЦС ВС від 08 вересня 2021 року (справа № 265/5327/20) викладений правовий висновок, згідно якого наслідком порушення гарантії, визначеної у першому реченні частини третьої статті 40 КЗпП України, у разі звільнення працівника на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України, є визначення судом дати припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності.

Суд першої інстанції, встановивши, що позивач була звільнена у період тимчасової працездатності, у відповідності до сталої правової практики ухвалив законне рішення про зміну дати звільнення позивачки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Зважаючи на предмет спору, характер спірних правовідносин і встановлені фактичні обставини, інші доводи апеляційної скарги не є такими, що потребують детальних відповідей, так як не мають істотного значення для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Фесенко Юлії Олександрівни, представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтаської області від 06 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23 лютого 2022 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов