Справа № 606/2653/21 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2022 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

за участю представника позивача - адвоката Трачук З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою доТеребовлянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої груднь 2020 року, мотивуючи тим, що вона не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій просить слухати справу без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 01.10.2021 року № 09-04/20/326 про те, що ОСОБА_4 1933 року народження була власником житлового будинку з надвірними будівлями, що за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації № 233 від 05 липня 2021 року ОСОБА_1 , про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться що за адресою АДРЕСА_1 ,належить на підставі приватної власності ОСОБА_4 , але в Теребовлянському БТІ право власності не зареєстроване.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області про те, що господарство ОСОБА_4 станом на 15 квітня 1991 року відносилося до двору службовця. У дворі проживала і була зареєстрована на період 15 квітня 1991 року ОСОБА_4 1933 року, одна в АДРЕСА_1 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

Враховуючи вище наведене слідує, що власником домоволодіння, що АДРЕСА_1 , була ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 склала заповіт, яким заповіла житловий будинок з надвірними будівлями, що в АДРЕСА_1 та все належне їй майно ОСОБА_1 .

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_4 не змінювався і не скасовувався.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 31 грудня 2020 року ОСОБА_4 померла грудень 2020 року, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачка фактично вступила в оперативне управління спадковим майном після смерті ОСОБА_4 померлої грудень 2020 року.

Відповідно до постанови виданої державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою О.М. № 824/02-14 від 16 липня 2021 року ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 померлої грудень 2020 року, відмовлено, у зв`язку з тим, на домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , яка померла грудень 2020 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 ).

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , яка померла грудень 2020 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук