Справа № 569/1417/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

при секретрі судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 569/1417/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Бойчука К.М. звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, уточнивши позовні вимоги просить суд, стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 1/4 від заробітної плати, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи 24 січня 2022 року до закінчення навчання у навчально-науковому інституті агроекології та землеустрою, спеціальності «Готельно-ресторанна справа» до досягнення 23 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його батьки перебували у шлюбі та на теперішній час між ним шлюб розірвано. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги, а вона не має змоги працювати, оскільки навчається. Вважає, що відповідач може і зобов`язаний приймати участь в його утриманні.

Ухвалою Рівненського міського суду від 10 лютого 2021 року по вищевказаній справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

22 лютого 2022 року відповідач подав до суду відзив, з якого вбачається, що останній не заперечує проти стягнення аліментів на навчання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку (доходу).

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином відповідача ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 є студентом Навчально-наукового інституту агроекологія та землеустрою спеціальності «Готельно-ресторанна справа», денної форми навчання, на умовах повного відшкодування витрат на навчання. Термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою №316 від 02.12.2021 року.

По даній справі встановлено, що позивач досяг повноліття, однак не досягнув 23 років, навчається на денному відділенні, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька.

Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини, виходячи тільки з найкращих інтересів дитини.

Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень.

В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».

Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача ОСОБА_3 піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина, тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачеві в даному випадку лежить обов`язок доведення можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та вважає стягнути аліменти із відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи 27 січня 2022 року до закінчення навчання у навчально-науковому інституті агроекології та землеустрою, спеціальності «Готельно-ресторанна справа» до досягнення 23 років.

Згідно і ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,268,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання на період навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи 27 січня 2022 року до закінчення навчання у навчально-науковому інституті агроекології та землеустрою, спеціальності «Готельно-ресторанна справа» до досягнення 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина