ПОСТАНОВА

іменем України

22 лютого 2022 року м. Кропивницький

справа № 401/1201/19

провадження № 22-ц/4809/38/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Єгорової С.М.,

за участю секретаря судового засідання Гончар В.В.,

учасники справи:

позивач Фермерське господарство «Дужонков»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Агропромислове виробниче приватне підприємство «Украгротехнологія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 області від 14 квітня 2021 року у складі судді Макарової Ю.І.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Фермерське господарство «Дужонков» (далі по тексту ФГ «Дужонков») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі продажу земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову вказало, що 01.01.2008 між ФГ «Дужонков» та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки №369 загальною площею 3,9 га ріллі із земель колективної власності Миронівської сільської ради. Державна реєстрація вказаного договору оренди земельної ділянки проведена ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру ДЗК» 17.07.2009, запис № 45. Відповідно до пункту 15 договору цей договір набирає законної сили після його підписання сторонами та його державної реєстрації, яка відбулась 17.07.2009. Отже термін дії договору оренди закінчується 17.07.2019. Після смерті власника земельної ділянки ОСОБА_4 у 2010 році до позивача звернулась відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець, який не оформив спадкові права на спірну земельну ділянку. З 2010 року орендна плата за користування спірною земельною ділянкою виплачувалась відповідачу ОСОБА_2 , яка є громадянкою РФ та на території сільської ради не проживала. У 2017 році до позивача звернулась представник за довіреністю відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 , якій за заявою було виплачено орендну плату за період 2012-2017 роки у сумі 44294, 00 грн. 21.06.2018 відповідач ОСОБА_2 здійснила продаж спірної земельної ділянки відповідачу ОСОБА_1 . При цьому, будь-яких пропозицій позивачу щодо покупки спірної земельної ділянки від відповідача ОСОБА_2 не надходило. Вказане свідчить, що при укладенні договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки порушено вимоги ст. 9 Закону України «Про оренду землі». У свою чергу відповідач ОСОБА_1 після придбання спірної земельної ділянки, 19.02.2019 уклав договір оренди земельної ділянки з АВПП «Украгротехнологія», чим порушив право позивача користування та володіння земельною ділянкою на підставі діючого договору оренди. Зазначало, що право оренди спірної земельної ділянки зареєстровано відповідно до чинних на час реєстрації норм, а саме в ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру ДЗК» 17.07.2009, запис № 45, а, виходячи зі змісту ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (чинним станом на 19.02.2019). Вважає, що відповідачами порушено вимоги ст.9 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.203, 215 ЦК України, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21.06.2018, кадастровий номер :02:000:0369, розташованої за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, Миронівська сільська рада, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 19.02.2019 спірної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та Агропромисловим виробничим приватним підприємством «Украгротехнологія».

У подальшому позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог. ФГ «Дужонков» просило суд перевести на ФГ «Дужонков» права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер: :02:000:0369, площею 3, 9026 гектари, яка розташована: Кіровоградська область, Світловодський район, Миронівська сільська рада, що укладений 21 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Світловодського районного нотаріального округу Кіровоградської області Михайленком В.І. за № 536. Визнати за ФГ «Дужонков» право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:000:0369, площею 3, 9026 гектари, яка розташована: Кіровоградська область, Світловодський район, Миронівська сільська рада. Грошові кошти в сумі 44439 грн, зараховані ФГ «Дужонков» 01 квітня 2020 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області Код отримувача 26241445, Банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ; Рахунок - UA0002505; Код банку отримувача - 820172, перераховати на користь ОСОБА_1 .

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2021 року задоволено позов ФГ «Дужонков» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку. Переведено на Фермерське господарство «Дужонков» права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер: :02:000:0369, площею 3, 9026 гектари, яка розташована: Кіровоградська область, Світловодський район, Миронівська сільська рада, що укладений 21 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Світловодського районного нотаріального округу Кіровоградської області Михайленком В.І. за № 536. Визнано за ФГ «Дужонков» право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:000:0369, площею 3, 9026 гектари, яка розташована: Кіровоградська область, Світловодський район, Миронівська сільська рада. Грошові кошти в сумі 44439 грн, зараховані ФГ «Дужонков» 01 квітня 2020 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області Код отримувача 26241445, Банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ; Рахунок - UA0002505; Код банку отримувача - 820172, - передано у власність та перераховано на користь ОСОБА_1 . Позовні вимоги ФГ «Дужонков» до Агропромислового виробничого приватного підприємства «Украгротехнологія» про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку залишено без задоволення. Вирішено питання судових витрат.

Вказано, що заходи забезпечення позову, а саме: арешт на земельну ділянку площею 3,9026 га, кадастровий номер :02:000:0369, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, Миронівська сільська рада, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , накладений ухвалою суду від 17 вересня 2020 року, діє протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або може бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ФГ «Дужонков»у повному обсязі.

ФГ «Дужонков» направило до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу (т.2 а.с.56-58), в якому просить рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 області від 14 квітня 2021 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представники ФГ «Дужонков» Дужонков В.В. голова ФГ «Дужонков» та адвокат Міщенко А.М. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Адвокат Боруш А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші учасники у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності відповідачів на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що державним актом на право власності на земельну ділянку серії КР №081104, підтверджено право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 3,90 гектарів, кадастровий номер :02:000:0369, яка розташована на території Миронівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.8).

01 січня 2008 року між ОСОБА_4 та ФГ «Дужонков» укладено договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 загальною площею 3,90 га, строком 10 років. Договір зареєстровано у ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру ДЗК» 17 липня 2009 року за №45. Пунктом 15 «Прикінцеві положення» договору визначено, що договір набирає законної сили після підписання сторонами та його державної реєстрації (т.1 а.с.9-10).

Довідкою в.о. начальника відділу у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області підтверджено наявність обтяжень на земельну ділянку площею 3,9026 га, кадастровий номер :02:000:0369, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миронівської сільської ради, яка належить ОСОБА_2 , у тому числі право оренди земельної ділянки ФГ «Дужонков» до 17.07.2019 (т.1 а.с.11).

Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємицею ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 22 серпня 2017 року. Спадщина на яку видано вказане свідоцтво складається з земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0369, розташованої на території Миронівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, площею 3,9026 га в межах згідно з планом, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №081184 (т.1 а.с.12).

Довіреністю від 19 січня 2017 року серії 11АА №0789526 громадянка РФ ОСОБА_2 уповноважила громадянку України ОСОБА_5 прийняти спадщину та вести спадкові справи з правом отримання свідоцтва про право на спадщину до майна, яке залишилось після померлих, у тому числі ОСОБА_4 (т.1 а.с.13).

ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 , отримала від позивача за дорученням 44294 грн орендної плати за 2012-2017 роки, що підтверджується видатковим касовим ордером від 09.11.2017 (т.1 а.с.14).

Копіями платіжних доручень за грудень 2010 року та грудень 2011 року підтверджено виплату ОСОБА_4 та ОСОБА_2 орендної плати за 2010 та 2011 роки відповідно (т.1 а.с.15, 16).

Згідно з п.п.1-3 копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 червня 2018 року продавець ОСОБА_2 передала у власність оплатно, а покупець ОСОБА_1 зобов`язався сплатити вартість за ціною та на умовах, встановлених у договорі, земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0369, розташовану на території Миронівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, площею 3,9026 га. Ціна земельної ділянки, що продається за цим договором, становить 44439 гривень, які ОСОБА_2 одержала від покупця ОСОБА_1 повністю, до підписання цього договору. Згідно зі звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки, ідентифікатор за базою ФДМУ 3256057_19062018_100443, який складено 19.06.2018, експертна оцінка земельної ділянки становить 44439 гривень (т.1 а.с.17-19).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.06.2018 підтверджено право власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку з 21.06.2018 (т.1 а.с.19).

На виконання ухвали суду від 07 серпня 2019 року про надання доручення компетентному суду Російської Федерації вручити відповідачу ОСОБА_2 копію позовної заяви, провести допит відповідача з поставлених запитань, 10 лютого 2021 року надійшли матеріали виконання доручення, зокрема протокол судового засідання від 28 листопада 2019 року Сосногорівського міського суду Республіки Комі про допит відповідача ОСОБА_2 (т.1 а.с.81-96).

На підтвердження наявності у відповідача ОСОБА_1 переважного права купівлі земельних ділянок, передбаченого ч.2 ст.130 ЗК України суду надано: копію паспорту громадянина України ОСОБА_1 , згідно з яким останній зареєстрований з 1984 року в с. Миронівка Світловодського району Кіровоградської області; копію трудової книжки з відомостями про місце роботи; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про те, що ОСОБА_1 є засновником Агропромислового виробничого приватного підприємства «Украгротехнологія», Фермерського господарства «Агротехнологія», Фермерського господарства «Шевченко»; договори купівлі-продажу трьох земельних ділянок від 21 червня 2018 року, розташованих на території Миронівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.117-118, 120-156).

Платіжним дорученням від 01 квітня 2020 року №135 про зарахування на депозитний рахунок ФГ «Дужонков» 44439,00 грн позивач підтвердив намір скористатися своїм переважним правом придбання спірної земельної ділянки (т.1 а.с.165)

Згідно з копією витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вартість спірної земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0369, розташованої на території Миронівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, площею 3, 9026 га, складає 110558, 40 грн. дата формування витягу відсутня (т.1 а.с.187)

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідно до вимог ч.2 ст.777 ЦК України та ст.9 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що була чинна на час продажу спірної земельної ділянки, ФГ «Дужонков» мало переважне право перед іншими особами на придбання спірної земельної ділянки, а оскільки це право було порушене, то воно підлягає судовому захисту.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про оренду землі» (чинної на час спірних правовідносин) орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається, а в разі продажу на аукціоні - якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками аукціону.

Орендодавець зобов`язаний повідомити в письмовій формі орендаря про намір продати земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається.

Положеннями ст. 777 ЦК України закріплено, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Отже, вказані норма права надають відповідному суб`єкту (наймачу, орендарю) переважне право купити (придбати) річ, якою він користується на законних підставах за договором найму (оренди), за умови належного виконання таким суб`єктом своїх обов`язків у тому разі, якщо така річ буде пропонуватися до продажу в період законного користування.

Як встановлено судом ОСОБА_2 отримала спадщину після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0369, розташованої на території Миронівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, площею 3,9026 га в межах згідно з планом, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 081184. Довіреністю від 19 січня 2017 року серії 11АА № 0789526 громадянка РФ ОСОБА_2 уповноважила громадянку України ОСОБА_5 прийняти спадщину та вести спадкові справи з правом отримання свідоцтва про право на спадщину до майна, яке залишилось після померлих, у тому числі, ОСОБА_4 . Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 було видано ОСОБА_2 22.08.2017 державним нотаріусом Світловодської районної державної нотаріальної контори Рудь Г.О. та зареєстровано у реєстрі за №1-282 (т.1 а.с.12, 13).

Як убачається з протоколу судового засідання Сосногорівського міського суду Республіки Комі про допит відповідача від 28 листопада 2019 року ОСОБА_2 надала пояснення про те, що позовні вимоги вона не визнає. Зазначила, що вона на праві власності мала три земельні ділянки, дві з яких перебували в оренді у ОСОБА_1 , а одна в оренді у ФГ «Дужонков». Після оформлення спадкових справ за законодавством України вона мала продати належні їй земельні ділянки. За декілька місяців до приїзду на територію України вона переписувалась по електронній пошті із ФГ «Дужонков» щодо продажу земельної ділянки. Від вказаного фермерського господарства надійшла пропозиція про покупку земельної ділянки за 100000 грн, що відповідало 3000 доларів США. Після спілкування з іншими людьми, вона з`ясувала, що середня вартість такої земельної ділянки близько 6000 доларів США. У зв`язку з чим вона запропонувала Шевченку придбати і ту земельну ділянку, яка перебувала в оренді ФГ «Дужонков», на що останній погодився. По приїзду в Україну, 21 червня 2018 року у нотаріуса між нею та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок, у тому числі і ділянки, яка перебувала в оренді позивача. Під час оформлення договору у покупця та нотаріуса не виникало питань щодо перебування земельної ділянки в оренді іншої особи. Крім того, вона не була обізнана чи діє договір оренди від 01 січня 2008 року, укладений між ОСОБА_4 та ФГ «Дужонков», на час укладення договору купівлі-продажуспірної ділянки між нею та ОСОБА_1 . Їй невідомо, на який строк укладено було договір оренди, оскільки договору оренди у неї взагалі не було (т.1 а.с.93-94).

Апеляційний суд вважає, що ФГ «Дужонков», як орендар, не виконав всі свої обов`язки, передбачені законом. Зокрема, будучи обізнаним про отримання громадянкою РФ ОСОБА_2 у спадок земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0369, розташованої на території Миронівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, площею 3,9026 га, та достеменно обізнане про норми українського законодавства, які передбачають відчуження отриманої у спадок земельної ділянки протягом одного року, а саме до 22.08.2018, не запропонував відповідачці ОСОБА_2 укладення додаткової угоди саме з нею, як стороною договору на оренду спірної земельної ділянки, не повідомив про строк дії договору оренди від 01.01.2008, зареєстрованого у ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру ДЗК» 17.07.2009 зо номером 45, не ознайомив з умовами цього договору, зважаючи на те, що ОСОБА_2 зобов`язана була відчужити земельну ділянку протягом одного року.

Отже, доказів того, ОСОБА_2 на час відчуження спірної земельної ділянки була обізнана про умови договору оренди стосовно цієї ділянки, про строк дії цього договору, про те, що строк дії договору набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, позивач суду не надав.

Зазначені обставини спростовують порушення переважного права ФГ «Дужонков».

Стосовно визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачем колегія суддів виходить з такого.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно з положеннями статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у його постановах від 02 травня 2018 року у справі №914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі №904/8186/17, від 11 квітня 2019 року у справі №910/8880/18, та висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постанові від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18 (провадження №12-135гс19), щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Спірні правовідносини у цій справі стосуються застосування приписів частини другої статті 777 ЦК України щодо переважного права наймача на придбання орендованого ним майна у разі його продажу.

У цій справі позивач, прагнучи захистити своє переважне право, звернувся до суду з двома вимогами: про переведення прав та обов`язків покупця та про визнання права власності на майно. Таким позовним вимогами відповідають два різні способи захисту, а саме: зміна правовідношення (пункт 6 частини другої статті 16 ЦК України) та визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 цього Кодексу).

При цьому, поза увагою суду залишилась та обставина, що пред`являючи другу позовну вимогу, позивач не захищає право власності, яке в нього вже виникло з відповідної підстави, а просить визнати за собою право власності, яке останній бажає набути.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Однак цивільне законодавство не передбачає права орендаря звернутись до суду за визнанням права власності, яке він бажає набути в порядку захисту переважного права на придбання предмета оренди згідно із частиною другою статті 777 ЦК України.

Отже, позовні вимоги про визнання права власності на спірну земельну ділянку також задоволенню не підлягають, оскільки ФГ «Дужонков» на момент звернення до суду права власності на спірну річ не набуло.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 909/337/19 (провадження № 12-35гс20).

Відповідно до положень ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення в оскаржуваній частині не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ФГ «Дужонков» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З ФГ «Дужонков» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судовий збір сплачений подання апеляційної скарги по справі у розмірі 3040,50 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2021 рокускасувати.

У задоволенні позову Фермерського господарства «Дужонков» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства «Дужонков» (, юридична адреса: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Миронівка, вул. Миру, 4) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Миронівка, РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 3040 (три тисячі сорок) грн. 50 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 березня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді Л.М. Дьомич

C.М. Єгорова