У Х В А Л А

Справа № 932/1435/22

Провадження № 2/932/464/21

21 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевол В.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

21.02.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

При ознайомленні з матеріалами позову встановлено наступне.

Позивачкою зазначено, що адреса місця мешкання відповідача, як і будь-які інші контактні дані, їй не відомі, тому вона звертається до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою в порядку ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно із частиною другою статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до частини десятої статті 28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно із пунктом п`ятим Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача.

З наданих суду доказів та викладених позивачкою обставин вбачається, що сторони неповнолітніх чи малолітніх дітей від шлюбу не мають, угоду про розгляд справи за місцем проживання позивачки не укладали. Докази неможливості для позивачки за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача суду також не надано.

Незазначення позивачкою адреси місця мешкання або місця реєстрації відповідача, або останньої відомої адреси його місця мешкання унеможливлює виконання судом вимог ст. 128, ч. 6 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 190 ЦПК України, що недопустимо, оскільки матиме наслідком порушення низки процесуальних прав відповідача. Крім того, не володіючи інформацією про місце реєстрації чи місце проживання відповідача, його останнє відоме місце мешкання чи місцезнаходження його майна, суд позбавлений можливості перевірити дотримання позивачем дотримання правил територіальної підсудності при зверненні до суду з цим позовом.

Крім того, ОСОБА_1 не долучено до матеріалів позовної заяви доказів сплати судового збору, а натомість заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тяжким майновим станом. Так, позивачка посилається на те, що є внутрішньо переміщеною особою, працює та отримує мінімальну заробітну плату, через що не має коштів, щоб сплатити судовий збір. Вимога сплатити судовий збір обмежує її право на звернення до суду.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви майнового характеру 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року становить 2481 грн.

Отже, позивачка мала надати до суду докази сплати судового збору у сумі 992 грн. 40 коп.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із вимогами ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» передбачено, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб не завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету.

Оскільки позивачкою суду не надано доказів її майнового стану, суд позбавлений можливості оцінити те, наскільки утрудненим для позивачки може бути сплата судового збору, через що у задоволенні заяви позивачки слід відмовити.

Таким чином, позивачці необхідно представити докази сплати судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. на наступні реквізити: «Найменування суду Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська; населений пункт Шевченківський район; отримувач ГУК у Дніпропетровський області Шевченківський район; код класифікації 22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN) UA0004628; наявність відомчої ознаки «00» без деталізації за відомчою ознакою».

З цих підстав, приходжу до висновку про залишення позовної заяви без руху для надання до суду доказів сплати судового збору та уточнення адреси відповідача, з наданням відповідних доказів його місця проживання чи реєстрації у межах Шевченківського району м. Дніпра, або доказів знаходження у межах територіальної юрисдикції суду майна відповідача.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 83, 95, 175, 177, 185, 258, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність виправлення зазначених недоліків, шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції з визначенням адреси реєстрації чи місця проживання відповідача, або останньої відомої адреси місця реєстрації чи фактичного проживання, з одночасним наданням відповідних доказів такого або доказів знаходження у межах Шевченківського району м. Дніпра майна відповідача, доказів сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. на наступні реквізити: «Найменування суду Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська; населений пункт Шевченківський район; отримувач ГУК у Дніпропетровський області Шевченківський район; код класифікації 22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN) UA0004628; наявність відомчої ознаки «00» без деталізації за відомчою ознакою».

Надати позивачу десятиденний строк для усунення зазначених недоліків, який обчислюється з моменту отримання ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куцевол