Справа № 357/4884/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Ковальчук Ю. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 27 жовтня 2020 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є те, що дружина постійно принижувала його як чоловіка, вела розпутній спосіб життя, з ініціативи відповідачки постійно вчинялися сварки та бійки. На численні прохання зберегти сім`ю відповідач не реагувала. Тому даний шлюб носить лише формальний характер, спільне проживання, збереження сім`ї та примирення не можливе.

ОСОБА_1 просить шлюб укладений між ним та ОСОБА_2 зареєстрований 27 жовтня 2020 року відділом реєстрації актів цивільного стану апарату акіма Турксібського району м.Алмати, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 27 жовтня 2020 року № 1664 виконано запис за № 50-560-20-0001664.

Ухвалою суду від 13 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного та призначено судове засідання на 25 травня 2021 року.

Ухвалою суду від 26 травня 2021 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про звернення до компетентного суду Республіки Казахстан з судовим дорученням про правову допомогу в межах Конвенції «Про правову допомогу і правових відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», ратифікованої Україною 10.11.1994. Доручено компетентному суду Республіки Казахстан, юрисдикція якого розповсюджується на територію місця мешкання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , а саме вчинити наступні процесуальні дії: 1) вручити відповідачу ОСОБА_2 , копію позовної заяви з додатками; 2) з`ясувати у відповідача ОСОБА_2 чи визнає вона пред`явлений до неї позов в повному обсязі, частково (в якій саме частині) чи не визнає взагалі (чому та з яких саме підстав), направивши суду відповідні пояснення.

Провадження по справі зупинити до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення документів.

18 січня 2022 на адресу суду надійшли документи, складені за результатами виконання доручення про вручення судових документів та вчинення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 19 січня 2021 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні 23 лютого 2022 року о 16 год. 30 хв.

23 лютого 2022 року від позивача ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу за його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви від 30.11.2021 року, ОСОБА_2 позовну заяву отримала. З позовом згідна, претензій не має. Просила розірвати шлюб.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Апарату акіма Турксібського району м.Алмати 27 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 27 жовтня 2020 року № 1664 виконано запис за № 50-560-20-0001664. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_3 , дружини ОСОБА_4 .

Від шлюбу спільних дітей не мають.

На даний час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Згідно з ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Виходячи з положень Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу з іноземним громадянином здійснюється відповідно до наступних положень: спільного особистого закону подружжя права держави, громадянами якої вони є; права держави, в якій подружжя постійно проживало; права, з яким обидва подружжя мають тісний зв`язок. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27, 28 ЦПК України.

Отже в разі проживання одного з подружжя на території України на час розлучення розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.

Згідно п.2ст.28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (укр/рос) в редакції від 21.01.2006 року зазначається, що якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Пунктом 2 статті 29 Конвенції визначено, що по справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28 компетентні установи Договірної Сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один з подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на територіях яких проживає подружжя.

Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі та їхньої дитини. Враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, на думку суду, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 12, 141, 142, 263-265, 274-279, 352, 354, 497 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 жовтня 2020 року відділом реєстрації актів громадянського стану апарату акіма Турсібського району міста Алмати в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 1664 вчинено запис № 50-560-20-0001664 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

.

СуддяМ. М. Бебешко