Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/66/22

Провадження № 2/943/654/2022

24 лютого 2022 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Коченаш Юлія Констянтинівна до Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третьої особи: Буської державної нотаріальної контори, -

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з означеним позовом, покликаючись на те, що йому на праві приватної власності належить нерухоме майно, яке складається з квартири та земельних ділянок. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 204240617 від 16 березня 2020 року позивачу стало відомо, що на все належне йому на праві приватної власності нерухоме майно накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 1735313; зареєстровано: 03.03.2005 за № 1735313 реєстратор: Буська державна нотаріальна контора, 80500, м. Буськ вул. Грушевського, 1; підстава обтяження: Постанова, АА № 170941, 23.02.2005, Відділ Буського РУЮ; об`єкт обтяження: все майно; заявник: ВДВС Буського РУЮ, постанова. Вказує на те, що наявність такого обтяження створює йому перешкоди у здійсненні позивачем його права власності на майно та реалізації його законних прав та інтересів. Підставою виникнення арешту є постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 23 лютого 2005 року, винесена державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції. Дане виконавче провадження давно є закінченим, та відповідно до ст.ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» усі заборони та арешти, які були прийняті виконавцем в рамках виконавчого провадження мали бути зняті. Відповідач після закриття виконавчого провадження арешту не зняв, а на сьогоднішній день відмовляється такий зняти, оскільки дане виконавче провадження давно знищене. Державним виконавцем було рекомендовано позивачу звернутися до суду з даним позовом.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, подали заяву з проханням справу слухати без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача, третьої особи, в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про день та час розгляду справи належним чином. Клопотань про розгляд справи у їх відсутності, пояснень, заперечень, відповідач відзив на позов, не подав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 204240617 від 16 березня 2020 року вбачається, що на все належне ОСОБА_1 на праві приватної власності нерухоме майно накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 1735313; зареєстровано: 03.03.2005 за № 1735313 реєстратор: Буська державна нотаріальна контора, 80500, м. Буськ вул. Грушевського, 1; підстава обтяження: Постанова, АА № 170941, 23.02.2005, Відділ Буського РУЮ; об`єкт обтяження: все майно; заявник: ВДВС Буського РУЮ, постанова.

Згідно Листа Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 3644 від 16.03.2020 року вбачається, що виконавчі провадження де позивач перебуває боржником згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі відсутні. Копію постанови про арешт майна боржника та інші матеріали виконавчого провадження, які перебували на виконанні надати неможливо у зв`язку з тим, що відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції 07.06.2017 № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки з дня завершення виконавчого провадження, вищевказане виконавче провадження підлягало знищенню. Позивачу рекомендовано зняти арешт шляхом звернення до суду.

Відповідно до довідки виданої АТ «Державний ощадний банк України» № 1721 від 11.01.2022 року вбачається, що заборгованість у ОСОБА_1 перед банком відсутня.

У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідач надіслав заяву про визнання позову.

Відповідно до деяких положень Постанови № 5від 03 червня 2016 року Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна »,у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Позов про зняття арешту (заборони відчуження) з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Даючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням встановлених судом обставин, беручи до уваги, що постановою державного виконавця виконавче провадження було закінчено в зв`язку з повним виконанням рішення суду, в рамкам якого було накладено арешт на майно, однак під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не було вирішено питання щодо зняття арешту з майна, крім того, у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження боржником за якими є ОСОБА_1 наявність такого обтяження створює перешкоди у здійсненні позивачем його права власності на майно та реалізації його законних прав та інтересів, суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту накладного на все майно позивача.

Обставини, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

З огляду на наведені положення закону, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 76, 81-84, 89, 95, 141, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити повністю.

Скасувати арешт на все нерухоме майно позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження: 1735313; зареєстроване: 03.03.2005 за № 1735313 реєстратор: Буська державна нотаріальна контора, 80500, м. Буськ вул. Грушевського, 1; підстава обтяження: Постанова, АА № 170941, 23.02.2005, Відділ Буського РУЮ; об`єкт обтяження: все майно; заявник: ВДВС Буського РУЮ, постанова.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда