Провадження №2/193/111/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

17 лютого 2022 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шумської О.В.

за участю секретаря Мельникової Т.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні без фіксації засідання технічними засобами, в залі суду сел.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що мати позивача ОСОБА_3 , працювала в колгоспі ім. Л.Українки до 08.04.1960 року. В члени колгоспу ім. Л.Українки була прийнята 09.02.1953 року, а в1960 пішла на пенсію за віком колгоспним пенсіонером і включена в список до Державного акта на право постійного користування землею КСП ім. Л. Українки під № 4, що підтверджується відповідними документами.

06.08.1994 року колгосп ім. Л.Українки було перейменовано в КСП ім. Л.Українки, згідно архівної довідки № 98. Державний акт на право постійного користування землею КСП ім. Українки Софіївського району виданий 30.06.1994 року. Розмір земельного паю, згідно довідки Софіївського відділу земельних ресурсів складає 8,00 га в умовних кадастрових гектарах і вартість його становить 230034,73 грн.

Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 , згідно ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги майна померлої матері. Крім неї спадкоємцем майна померлої є її брат ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , фактично отримала спадщину померлої матері яка складається із носильних речей та хатнього начиння, але не змогла отримати право на земельну частку(пай), яка належала померлій ОСОБА_3 . У померлої матері ОСОБА_3 не було іншого майна крім права на земельну частку (пай), носильних речей та меблів. Позивач прийняла спадщину померлої матері яка складається із носильних речей і перевезла до свого помешкання меблі, які належали її померлій матері.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року) позивач вступила у володіння і управління майном померлої матері ОСОБА_3 тобто фактично прийняла спадщину померлої, і в порядку спадкування, маю наслідувати право на земельну частку (пай).

16.06.2021 року позивач звернулася до Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовили у зв`язку з неможливістю встановлення обсягу спадкового майна.

Позивач в судове засідання не з`явився. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Прохає суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Проти позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_3 , працювала в колгоспі ім. Л.Українки до 08.04.1960 року. В члени колгоспу ім. Л.Українки була прийнята 09.02.1953 року, а в1960 пішла на пенсію за віком колгоспним пенсіонером і включена в список до Державного акта на право постійного користування землею КСП ім. Л. Українки під № 4, що підтверджується відповідними документами.

06.08.1994 року колгосп ім. Л.Українки було перейменовано в КСП ім. Л.Українки, згідно архівної довідки № 98. Державний акт на право постійного користування землею КСП ім. Українки Софіївського району виданий 30.06.1994 року. Розмір земельного паю, згідно довідки Софіївського відділу земельних ресурсів складає 8,00 га в умовних кадастрових гектарах і вартість його становить 230034,73 грн.

Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 , згідно ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги майна померлої матері. Крім неї спадкоємцем майна померлої є її брат ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , фактично отримала спадщину померлої матері яка складається із носильних речей та хатнього начиння, але не змогла отримати право на земельну частку(пай), яка належала померлій ОСОБА_3 . У померлої матері ОСОБА_3 не було іншого майна крім права на земельну частку (пай), носильних речей та меблів. Позивач прийняла спадщину померлої матері яка складається із носильних речей і перевезла до свого помешкання меблі, які належали її померлій матері.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року) позивач вступила у володіння і управління майном померлої матері ОСОБА_3 тобто фактично прийняла спадщину померлої, і в порядку спадкування, маю наслідувати право на земельну частку (пай).

16.06.2021 року позивач звернулася до Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовили у зв`язку з неможливістю встановлення обсягу спадкового майна.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Передбачені ст.1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член КСП внесений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Тобто право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством Державного акта на право колективної власності на землю в якому ця особа казана як така, що має право на земельну частку (пай) і це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.(Ухвала ВСС по справі № 6-12823 св14).

Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на земельну частку в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст.265, 354, 355 ЦПК України, та ст.ст.16, 328, 1216-1218,ст.1265 ЦК України,суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) в розмірі 8,00 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 230034,73 грн., по колишньому КСП ім. Л.Українки Софіївського району Дніпропетровської області.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В,Шумська