Дата документу 16.02.2022 Справа № 554/2154/21
Справа № 554/2154/21
Провадження № 2/554/611/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді Бугрія В.М., за участю секретаря судових засідань Шевченко О.Г., за участю представника позивача адвоката Литвишко І.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина ,-

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2021 року до Октябрського районного суду м.Полтави звернувся ОСОБА_2 , із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Уточнивши позовні вимоги просив суд стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Полтава, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку ( доходу), на період навчання, починаючи з 12.03.2021 року і до 29.08.2024 року.

В обґрунтування позову вказує, що з 27 липня 2002 року між ним та

ОСОБА_4 було укладено шлюб. У шлюбі у них з ОСОБА_5 народилися діти: ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_6 .

21 березня 2017 року шлюб між ним та ОСОБА_5 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави було розірвано. З 12 серпня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 січня 2019 року по цивільній справі № 554/6871/17 було визначено місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 разом з ним, ОСОБА_5 .

28.09.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави було видано судовий наказ по цивільній справі № 554/2504/18 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь, ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей, а саме на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду заяви та до досягнення кожним з дітей повноліття.

Тобто відповідач сплачувала аліменти на утримання сина ОСОБА_7 до 18 років, фактично в розмірі 1/6 частини від заробітку. 22 січня 2021 року синові виповнилося 18 років, виплата аліментів припинилася.

З 21 вересня 2020 року син ОСОБА_7 є студентом 1 курсу групи БС-03 ФБМІ Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» денної форми навчання за держзамовленням. Термін навчання з 21 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року.

Відповідач добровільної матеріальної допомоги сину ОСОБА_7 не надає, хоча він її потребує.

Ухвалою суду від 15 березня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

24.05.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву згідно якого відповідач просила відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову, ухвалити рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_7 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити, підтримала поданий відзив.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_3 його батьками є сторони по справі.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 січня 2019 року по цивільній справі № 554/6871/17 було визначено місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 .

28.09.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави було видано судовий наказ по цивільній справі № 554/2504/18 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь, ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей, а саме на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду заяви та до досягнення кожним з дітей повноліття.

Згідно довідки №6528-к від 22.01.2021 року виданої Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» , ОСОБА_3 є студентом 1 курсу групи БС-03 ФБМІ КПІ ім.. Ігоря Сікорського денної форми навчання за держзамовленням. Термін навчання з 21 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року.

Згідно із ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до частин першої та другої статті 200СКУкраїни суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182СКУкраїни передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`ясень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" викладених у п. 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Син сторін продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги.

Статтею 199Сімейного кодексуУкраїни (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 навчається за денною формою навчання, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні. Таким чином, ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання.

Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання сина, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, виходячи з рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, оскільки ОСОБА_3 мешкає разом із позивачем, що свідчить про те, що позивач забезпечує дитину місцем мешкання, харчуванням та необхідними побутовими речами, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, розподіляє існуючі витрати між батьками, та приходить до висновку про часткову обґрунтованість пред`явлених вимог позивача, задоволення позову та визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - "Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 45, 76, 79-81, 141, 247, 258-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 187, 189-192, 193, 199-201 СК України, суд, -

Відповідно дост.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Полтава, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку ( доходу), на період навчання, починаючи з 12.03.2021 року і до 29.08.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30 -денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення у той же строк з моменту отримання копії рішення суду.

Повний текст рішення проголошено 17.02.2022.

Суддя В.М.Бугрій