РІШЕННЯ

іменем України

02 березня 2022 рокуСправа №451/1960/20
Провадження № 2/451/83/22

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/1960/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності.

В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_3 був одружений із ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина у склад якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки загальною площею 2.1638 га, що посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №028939, виданим 29 грудня 1999 року. Згідно відомостей, викладених у довідці Дмитрівської сільської ради №757 від 18.11.2019 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований по АДРЕСА_1 та на день його смерті разом із ним були зареєстровані: дружина - ОСОБА_5 , син - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_6 та інші члени родини. Від його імені ОСОБА_3 виконком Дмитрівської сільської ради заповіт не посвідчувався. Таким чином, ОСОБА_5 як спадкоємець першої черги та проживаючи однією сім`єю разом із померлим, прийнявши на відповідальне зберігання належні останньому правовстановлюючі документи та здійснюючи опіку спадковою масою, фактично прийняла спадщину в цілому. Поряд з цим, оскільки Державний акт на право приватної власності, серії ІV-ЛВ №028939 видано після смерті спадкодавця та в такому допущено помилку у зазначенні прізвища власника, наведене унеможливило оформлення права на земельні ділянки в нотаріальному порядку. У подальшому, 14 березня 2009 року помирає ОСОБА_5 . На день смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала із нею в АДРЕСА_1 без реєстрації. Брат ОСОБА_2 заявив про своє небажання приймати спадщину. Також позивач не зверталася у органи нотаріату із аналогічними заявами, оскільки вважала себе повноправним спадкоємцем, який прийняв спадщину шляхом проживання із спадкодавцем. Лише нещодавно вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропущені строки для прийняття спадщини. Окрім цього, нотаріус зауважила, що Державний акт на право приватної власності, серії ІV-ЛВ №028939 видано після смерті спадкодавця та у такому допущено описку в зазначенні прізвища власника земельної ділянки. Також, у її свідоцтві про народження у графі «батько» вказано ОСОБА_7 , а у свідоцтві про смерть тато значиться, як « ОСОБА_8 ». Наведене вище у сукупності унеможливили реалізацію майнових прав позивача, як спадкоємця у позасудовому порядку, а тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Просить встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_5 без реєстрації до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії IV- ЛВ № 028939, виданий на ім`я ОСОБА_3 , належить ОСОБА_3 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельні ділянки загальною площею 2,1638 га, що складається з п`яти земельних ділянок площами 0.0920 га, 0,2427 га, 0,3050 га, 0.3766 га та 1,1475 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, серії IV-ЛВ № 028939, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.4-7).

У підготовче судове засідання позивач з`явилася, позов підтримує повністю та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.31).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався відповідач.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями у свідоцтві про смерть, серії НОМЕР_2 , виданому Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , виданим Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.22).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 , виданого 14 грудня 1979 року, ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.18).

З свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 , виданого 2 березня 1973 року Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі «батьки» значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_6 , виданого 21 липня 1990 року, ОСОБА_10 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_7 , виданого 18 січня 1980 року відділом ЗАГС в с. Дмитрів Радехівського району Львівської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , в графі «батьки» значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.16).

З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №028939 вбачається, що ОСОБА_3 (виправленому з прізвища « ОСОБА_7 » вірити, що затверджено печаткою голови Радехівської районної ради Шпак В.) на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2.1638 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.19).

Відповідно до Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії ЛВ №13-132706, виданого 02.06.1997 року, ОСОБА_3 передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,31 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.20).

ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований в АДРЕСА_1 і з ним на день смерті були зареєстровані: дружина - ОСОБА_5 , 1944 року народження; син - ОСОБА_2 , 1977 року народження; дочка - ОСОБА_1 , 1973 року народження; внук - ОСОБА_12 , 1990 року народження; внучка - ОСОБА_13 , 1992 року народження. Від імені. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконкомом Дмитрівської сільської ради не посвідчувався заповіт, що підтверджується довідкою №757 виданої 28.11.2019 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.21).

Згідно довідки №688, виданої 30.11.2020 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована в АДРЕСА_1 і з нею на день смерті були зареєстровані: син - ОСОБА_2 , 1977 року народження; невістка - ОСОБА_14 , 1982 року народження; внук - ОСОБА_15 , 2000 року народження; внук - ОСОБА_16 , 2004 року народження. Від імені ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконкомом Дмитрівської сільської ради не посвідчувався заповіт (а.с.23).

Відповідно до довідки №689, виданої 30.11.2020 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на день смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , із слів брата ОСОБА_2 та сусідів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 (а.с.23).

Родинні відносини підтверджуються також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 16.09.2021 р., Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу №4 від 16.09.2021 р., свідоцтвом про народження ОСОБА_9 , серії НОМЕР_8 (а.с.40-43).

Окрім цього, факт, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , не довірити показам яких в суду підстав немає (а.с.48).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,206, 258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_5 без реєстрації до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії IV- ЛВ № 028939, виданий на ім`я ОСОБА_3 , належить ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельні ділянки загальною площею 2,1638 га, що складається з п`яти земельних ділянок площами 0.0920 га, 0,2427 га, 0,3050 га, 0.3766 га та 1,1475 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, серії IV-ЛВ № 028939, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителя с. Дмитрів, Червоноградського району Львівської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки с. Вузлове, Червоноградського району Львівської області, судовий збір в розмірі 3363,20 грн (три тисячі триста шістдесят три гривні 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 4 березня 2022 року.