Справа №: 343/146/22
Провадження №: 2/0343/205/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Оленяк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/146/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дітьми повноліття та допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.12.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та проживають з нею і перебувають на її повному утриманні. На даний час вона перебуває в тяжкому матеріальному становищі, змушена проживати у своїх батьків разом із дітьми. Оскільки її чоловік самоусунувся від виховання та утримання спільних дітей, вона змушена просити про допомогу своїх батьків. Вона самостійно доглядає та виховує їхніх з відповідачем спільних дітей, а також самостійно виконує всі інші обов`язки, які законом покладені на обох батьків. Позивачка отримує щомісячно одноразову допомогу при народжені двох дітей в розмірі 2 064,00 грн., однак даних коштів недостатньо для забезпечення належного рівня життя дітей, їх гармонійного, духовного та фізичного розвитку. Старший син часто хворіє і тому вона додатково несе витрати на лікування дитини. Добровільно про сплату аліментів з відповідачем їй домовитись не вдається. Відповідач є здоровим чоловіком та знаходиться у працездатному віці, а тому має можливість працювати та сплачувати аліменти, інших дітей, непрацездатних батьків на його утриманні не має.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю. Надала пояснення, аналогічні викладеному обґрунтуванню.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та вказав, що згідний сплачувати аліменти, але у меншеному розмірі. Пояснив, що в даний момент не має змоги оплачувати аліменти у такому розмірі, який просить позивачка, оскільки він ніде не працює.

ІІ. Процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 25.01.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

як вбачається із свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 25.06.2019 та серії НОМЕР_2 від 28.07.2020 (а.с. 6, 8), у сторін за час шлюбу народилися відповідно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання №54, 53 від 05.01.2022 (а.с. 7, 9), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 із 28.07.2020 по теперішній час.

З довідки Управління соціального захисту населення Калуської РДА від 06.01.2022 (а.с. 11) встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Калуської РДА і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні двох дітей в розмірі 2 064,00 грн щомісячно.

Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні двох малолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю.

ІV. Оцінка суду:

вивчивши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами, передбаченими ст.ст. 180 - 184, 192 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отже, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того, одружені вони, чи їх шлюб розірвано.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи положення ст. 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В той же час, поняття «мінімум» визначає крайню межу, а ч. 2 ст. 182 СК України зобов`язує встановити розмір аліментів необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 у справі № 523/2927/18.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з нею. Відповідач повинен брати участь в забезпеченні дітей всім необхідним, тому вона просить стягувати з нього аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дітей, з чим відповідач погодився.

Оцінюючи доводи позивачки та заперечення відповідача з урахуванням вищенаведених норм законодавства, суд вважає доведеним те, що малолітні діти сторін проживають разом з матір`ю. Остання просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дітей, у розмірі 3 500 грн щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, однак не обгрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. ОСОБА_2 погоджується сплачувати аліменти на користь позивачки на утриманні дітей у меншому розмірі, вважає, що розмір аліментів, який просить стягувати позивачка, є завищеним, оскільки він ніде не працює.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить переконання, що зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід стягнути аліменти у розмірі 2 000 грн до досягнення дітьми повноліття, а позов задовольнити частково. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дітей, та не є непосильними для відповідача.

Стягнення аліментів слід розпочати від дня пред`явлення позову, як це визначено ч. 1 ст. 191 СК України, і проводити в такому розмірі до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

V. Розподіл судових витрат:

питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує положення Закону України «Про судовий збір» в частині того, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, а тому судовий збір в розмірі 992,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст. 75, 79, 80, 84 СК України та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 141 ЦПК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з 25 січня 2022 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: І.М.Андрусів