Справа № 137/135/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2022 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у підготовчому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна баба ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його рідний батько ОСОБА_3 , після смерті якого він вступив у спадщину.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, які розташовані за адресою по АДРЕСА_1 .

З метою отримання спадщини позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Тому позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати право власності на житловий будинок після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Данилюк П.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовну заяву підтримують повністю та просять їх задовольнити. Про заочний розгляд справи не заперечують. Судові витрати просить залишити за ОСОБА_1 . Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого справу просять розглянути без представника. Проти заявленого позову не заперечують.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.7) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_3 (а.с.9) його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (а.с.10) його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11) ОСОБА_1 отримав у спадщину після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :03:002:0055 площею 0,2500 гектарів в межах згідно з планом, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницької області за №230 від 16.06.2021 р. (а.с.12) згідно запису у погосподарській книзі №3 за 2017-2020 роки житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 володіла ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13-17) зазначається технічна характеристика будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку позивач не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок, оскільки судом встановлено, що він є спадкоємцем і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст.315, 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 36,2 кв.м., літ. «А», ганок, сарай літ. «Б», погріб з шиєю літ. «п/Б,ш/п», сарай-гараж літ. «В», сарай літ. «В1», літня кухня «Г», сарай літ. «Г1», огорожа №1, хвіртка №2, які розташовані за адресою по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.