Справа № 216/4898/21
провадження №2/216/958/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді - Бутенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню .

Позивач вважає виконавчий напис приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгенія Михайловича № 16632 від 23.09.202020 року незаконним та необґрунтованим, просить суд винести рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.09.2020р. за №16632, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості в сумі 8551,29 грн. та 50 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Також просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5000 грн. витрат на правову допомогу адвоката, 908,00 грн. судового збору за подання позову, 454,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову, та інші судові витрати у випадку їх понесення.

Одночасно з пред`явленням вказаного позову позивач подав до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 09.07.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Також, ухвалою суду від 09.07.2021 року, задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Позивач ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заяву відповідача про врегулювання спору за умови часткової сплати нею суми боргу не розглядає, а свої позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет» направили на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому товариство повідомляє суд, що у разі сплати позивачем коштів у сумі 1548.23 грн. на рахунок товариства у строк до 11.09.2021 року, частина заборгованості, а саме у розмірі 7053,06 грн., буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 002-182266/14-00938-вкл-к від 14.02.2014 та виконавчим написом № 16632 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі.

В заяві про визнання позовних вимог зазначили, що визнають позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та в частині стягнення з них на користь позивача судові витрати за сплату судового збору за подання позову в розмірі 454 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України) та 227 грн. за подання заяви про забезпечення позову (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Інші вимоги позивача, такі як стягнення орієнтовних судових витрат в розмірі 5000,00 грн. не визнають, а у разі, якщо судом будуть задовольнятися і ці вимоги позивача, просять суд зменшити суму стягуємих витрат на правову допомогу з 5000 грн. до 1025 грн.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), своїми процесуальними правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, не скористалися: заяв, пояснень, заперечень, тощо суду не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідні їм правовідносини.

В липні 2021 року із Єдиного реєстру боржників позивач ОСОБА_1 дізналась, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 23.09.2020 року було вчинено виконавчий напис №16632 про стягнення з неї на користь відповідача ТОВ «Фінпром маркет» коштів в розмірі 8551,29 грн. та 50 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а Металургійним відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було відкрито виконавче провадження за №66010360, що підтверджується роздруківкою із єдиного реєстру боржників, виконавчим написом, постановою про відкриття виконавчого провадження, постановою про стягнення виконавчого збору, постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Ніякої заборгованості перед відповідачем, а також перед будь-якими іншими установами позивач не має. Можливо, дана заборгованість має статус такої, за якою сплинув строк позовної давності.

За таких обставин вбачається, що нотаріус не мав права вчиняти оскаржуваний виконавчий напис, адже відсутня безспірність заявлених вимог. Крім того, нотаріус вчинив виконавчий напис не на нотаріально засвідченому кредитному договорі, адже такого не мається взагалі.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Ніяких вимог відповідач по справі на адресу позивача ніколи не направляв, більш за те, відповідач вказав адресу позивача, за якою остання не проживає з 2008 року.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постановах Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18), у справі № 308/11193/16-ц (провадження № 61-7410св18) від 31 жовтня 2018 року.

Згідно з пунктів 1.1-1.2 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктом 1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012року №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

В даному випадку мною встановлено недотримання при вчиненні нотаріусом виконавчого напису вимог щодо безспірності заборгованості відповідача перед банком, та, крім того, цілком ймовірно, що в даній справі має місце пропуск строку позовної давності (постанова Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 307/2403/16-ц).

З огляду на численні порушення при вчиненні напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., в результаті чого грубо порушуються права Позивачки, виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім того, згідно положень ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, враховуючи судовий збір за звернення з заявою про забезпечення позову, що становить 681,00 грн. (454+227).

Крім того, у відповідності з п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України визначено підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосудді № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складання позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права (пункт 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

У матеріалах справи наявна копія свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю, копія договору про надання правничої допомоги від 28 липня 2021 року адвокатом Пантелєєвим О.В., копія ордеру, акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 28.07.2021 року та дублікат квитанції, яким підтверджено сплату позивачем на користь адвоката Пантелєєва О.В. витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Приймаючи до уваги вищевказані докази, задоволення позовних вимог, наведення в позові попереднього розрахунку суми судових витрат, враховуючи складність справи, враховуючи представлення суду письмового опису робіт (наданих послуг) професійної правової допомоги наданих адвокатом за договором від 28.07.2021 року, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,12,13,89, 131, 133,137, 141,142, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.87,88,89 Закону України «Про нотаріат», суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.09.2020р. за №16632, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості в сумі 8551,29 грн. та 50 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 681,00 грн. сплаченого судового збору (454 грн.+227 грн.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області (49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна 1) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»), з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 454,00 грн., сплачених згідно квитанції № 50941 від 30.07.2021 року через АТ «Ощадбанк», та 50 відсотків судового збору у розмірі 227,00 грн., сплачених згідно квитанції №50985 від 30.07.2021 року через АТ «Ощадбанк».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», 08200, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, м. Ірпінь Київська область, .

Суддя : М.В. БУТЕНКО