Дата документу 22.02.2022
Справа № 509/3941/20
22 лютого 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», місце знаходження: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65
відповідача: ОСОБА_1 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 ,
предмет та підстави позову: про страхове відшкодування
ухвалив рішення про наступне та
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 20.07.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
Постановами Приморського районного суду м.Одеси від 20.07.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП.

Цивільно-правову відповідальність відповідача на момент ДТП було застраховано ПАТ «Страхова Група «ТАС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5963945 від 22.02.2017.

Відповідно до ремонтної калькуляції AT «СГ «ТАС» (приватне) №06238_21 від 23.08.2017 потерпілому в межах ліміту сплачено страхове відшкодування в розмірі 11596,00 грн., яке позивач просить стягнути з відповідача.

У зв`язку з чим представник позивача і звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходило.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст.128 Цивільного-процесуального кодексу України), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 07.06.2017 приблизно о 17 годині 50 хвилин в м.Одеса по вул.Сегедська 23 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ВАЗ 11183, держаний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Daewoo Nubira» державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 (а.с.16-17)

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 20.07.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.7).

Постановами Приморського районного суду м.Одеси від 20.07.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП. (а.с.8-9)

Цивільно-правову відповідальність відповідача на момент ДТП було застраховано ПАТ «Страхова Група «ТАС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5963945 від 22.02.2017 (ас.с.10).

Відповідно до ремонтної калькуляції AT «СГ «ТАС» (приватне) №06238_21 від 23.08.2017 потерпілому в межах ліміту сплачено страхове відшкодування в розмірі 11596,00 грн. (а.с.13-15).

IV. Оцінка Суду.

Згідно ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, що відповідає приписам ч.2 ст.1187 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до правової позиції Верховного суду України висловленої при розгляді справи №6-2878цс15 відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону № 85/96- ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні ДТП, він є відповідальною особою за завдані збитки.

Отже, вимоги позоу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України»). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно платіжного доручення №583 від 06.04.2020 (а.с.5) позивачем при подачі позову сплачено 2102,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного- процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС до ОСОБА_1 про страхове відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», місце знаходження: м.Київ, проспект Перемоги, буд. 65 () суму страхового відшкодування в розмірі 11 596,00 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним-процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко