Провадження № 2/161/295/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 січня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Кирилюк В.Ф., за участю секретаря судового засідання Шолом С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.09.2020 року ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого постраждав ОСОБА_2 .

Внаслідок вчинення дій відповідача потерпілий отримав тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікування в КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» в період з 13.09.2020 року по 15.09.2020 року у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та в період часу з 15.09.2020 року по 23.09.2020 року у відділенні ургентної терапії. Вартість лікування потерпілого становить 11 128 грн.

07.12.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було винесено ухвалу у справі №161/17964/20, у якій визнано доведеним, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 11 128 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився..

Відповідач в судове засідання не з`явився будучин належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 12.09.2020 близько 23 год. 50 хв. поблизу будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані неосудності, будучи позбавленим можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного маячного розладу, в ході словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_2 , тримаючи в правій руці ніж, протиправно спричинив ним один удар в ліву нижню частину тулуба потерпілому ОСОБА_2 , внаслідок чого згідно з висновком судово-медичного експерта №822 від 20.10.2020 останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння, у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва із пошкодженням лівого купола діафрагми, лівобічного гемотораксу та внутрішньочеревної кровотечі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2020 року визнано доведеним, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підлягає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Застосовано до ОСОБА_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом (а.с. 5-9).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров"я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 "Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Відповідно до положення п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат", із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 03 грудня 1997 року №12, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання". Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

За змістом ст. 129 КПК України, обвинувачений у кримінальному провадженні звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення.

Як встановлено судом, потерпілий від кримінального правопорушення перебував на стаціонарному лікуванні саме з приводу одержаних тілесних ушкоджень, завданих у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_1 ..

Згідно довідки від 22.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікування в КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» в період з 13.09.2020 року по 15.09.2020 року у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та в період часу з 15.09.2020 року по 23.09.2020 року у відділенні ургентної терапії. Вартість лікування потерпілого становить 11 128 грн. (а.с. 4).

Тобто, перебування потерпілого на лікуванні в даному випадку є наслідком злочинних дій відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади", коштів, які затрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270,00 грн. судового збору, який був сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 4,13,81, 141, 263-265,268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у розмірі 11 128 грн. (одинадцять тисяч сто двадцять вісім).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн..) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є Комунальне підприємство «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади», адреса місцезнаходження: 43024, м. Луцьк, пр. Відродження, 13, .

Відповідачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено та підписано 31 січня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк