Справа № 393/25/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року смт. Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

за участю секретаря Шупрудько К.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгородківського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд зняти арешт його нерухомого майна, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,6945 га, кадастровий номер::02:001:0300, розташована за адресою: Кіровоградська область, Новгородківський район, Тарасівська сільська рада, накладений постановою 012557 від 23.08.2009 року відділом ДАЇ з обслуговування Новгородківського району, об`єктом обтяження якої є вищевказана земельна ділянка. Свій позов мотивує тим, що він є власником земельної ділянки площею 4,6945 га, кадастровий номер: :02:001:0300, розташована за адресою: Кіровоградська область, Новгородківський район, Тарасівська сільська рада, згідно Державного акту про право приватної власності на землю ІІІ-КР №039743 виданого 29.03.2002 року Тарасівською сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області. У вересні 2021 року, при вирішенні питання користування ним даною земельною ділянкою, йому стало відомо про арешт його нерухомого майна, отримавши інформаційну довідку №273016096 від 02.09.2021 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обставини. При зверненні до відповідача для з`ясування обставин про зняття арешту з земельної ділянки, ним було отримано відповідь 18.01.2022р. за №265, що виконавче провадження в межах якого накладався арешт, виконувалось до впровадження електронної системи АСВП та наразі за строком зберігання Новгородківської ВДВС немає можливості встановити інформацію в межах якого виконавчого провадження накладався арешт та повідомлення про відсутність підстав та можливості для вилучення арешт, а тому рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.

Ухвалою суду від 21.01.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, з відповідними заявами та клопотаннями не звертався.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв, правом на відзив не скористався.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,6945 га, кадастровий номер :02:001:0300 розташованої на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, на підставі Державного акту про право приватної власності на землю ІІІ-КР №039743 виданого 29.03.2002 року Тарасівською сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області та згідно запису внесеного до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 (а.с. 6-7).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачу у вересні 2021 року, при вирішенні питання користування ним даною земельною ділянкою, стало відомо про арешт його нерухомого майна, отримавши інформаційну довідку №273016096 від 02.09.2021 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обставини.

При зверненні до Новгородківського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), для з`ясування обставин про зняття арешту з належної позивачу земельної ділянки, останнім було отримано відповідь 18.01.2022р. за №265, згідно якої вказано, що виконавче провадження в межах якого накладався арешт на майно позивача, виконувалось до впровадження електронної системи АСВП та в системі нічого не знайдено, також, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що арешт накладено на підставі постанови №012557 від 23.08.2009 року, в межах якого накладався арешт на майно, але наразі за строком зберігання Новгородківський ВДВС немає можливості встановити інформацію в межах якого виконавчого провадження накладався арешт та повідомило про відсутність підстав та можливості для вилучення даного арешту, а тому було рекомендовано позивачу звернутись до суду для вирішення даного питання (а.с. 8).

Позивачем як на підставу позову, посилається на норми ЦПК України, відповідно до яких, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

При цьому, суд звертає увагу на те, що за встановлених обставин справи та суті позову, є безпідставним посилання позивача в позовній заяві щодо захисту права власності, оскільки за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту. За встановлених під час судового розгляду обставин, вбачається, що позивач мав статус боржника у виконавчому провадженні відкритого на підставі постанови №012557 від 23.08.2009 року винесеної відділом ДАЇ, з обслуговування Новгородківського району, де об`єктом обтяження є земельна ділянка (пай), яка знаходиться на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, площею 4,69 га, власником якої є ОСОБА_1 . Обтяжувачем та заявником був ВДВС Новгородківського РУЮ. На день звернення до суду із даним позовом на примусовому виконанні у Новгородківському відділі ДВС рішення стосовно ОСОБА_1 не перебувають.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.06.2020 р. у справі №201/10187/18, де особа (боржник) звернулась до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби про зняття арешту з майна, однак, на відміну від вище вказаної позиції, у цій справі суди усіх інстанцій у відкритті провадження відмовили, оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, а спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт. Крім того, арешт на майно позивача накладено з метою забезпечення виконання рішення суду, тому він не може виступати позивачем у даній справі, і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №607/3894/17.

Аналізуючи наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) та у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 (провадження № 61-882 св 21).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, а тому він не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, а отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 255, 263, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі №393/25/22 за позовом ОСОБА_1 до Новгородківського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали направити сторонам.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК