Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/571/21
Номер проведження 2/508/23/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2022 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі головуючого судді Горобця В.Л.

Секретаря Товт Т.В.

Розглянувши у судовому засіданні в смт. Миколаївка в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія України» про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія України» про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі.

В своїх обгрунтуваннях позивачка ОСОБА_2 посилається на наступне, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 2020 року номер 1091, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 23320620 від 19 листопада 2020 року, що видані Ананьївською районною державною нотаріальною конторою, Ананьївського районного нотаріального округу Одеської області, позивачці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 6.509 га., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, земельна ділянка № НОМЕР_1 (за межами населеного пункту) кадастровий номер :01:001:0468.

Зазначену земельну ділянку позивачка прийняла у спадщину за законом після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3 , 1935 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27 липня 2016 року між ОСОБА_3 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Надія України» в особі директора Кривенко Олександра Сергійовича укладено Договір оренди землі площею 6,51 га, кадастровий номер :01:001:0468, строком на 7 років, який зареєстровано 20.03.2018 року державним реєстратором Галіборщ Ганною Миколаївною Гвоздавської сільської ради, Любашівського району, Одеської області, номер запису про інше речове право: 25390135.

Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування може здійснюватись за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 39 Договору оренди землі, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідно до п. 5 Договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 198150,72 грн. ( Сто дев`яносто вісім тисяч сто п`ятдесят грн. 72 коп.).

Пунктом 9 Договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі коштів через касу підприємства або перерахуванням на банківську картку/рахунок орендодавця у розмірі: не менше 3% ( три ) від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. За згодою сторін розрахунок може бути проведено у натуральній або відробітковому вигляді. Орендна плата сплачуться з 01 ( першого ) серпня по 31 ( тридцять перше ) грудня року, за який вноситься орендна плата.

Пунктом 13 Договору оренди землі визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 ( одна сота ) відсотку несплаченої суми за кожний день прострочення.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання, передбачені Договором оренди землі щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0468 у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2019 - 2020 роки та відповідно нехтує терміном, зазначеним в пункті 9 Договору оренди землі «не пізніше 31 грудня року, за який вноситься орендна плата», що є його істотною умовою.

Так, Відповідач зобов`язаний сплатити орендну плату :

1)за 2019 рік за користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0468 у грошовій формі - 5944.52 грн.

-нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 198150,72 грн.( п.5 Договору оренди землі)

-орендна плата у грошовій формі у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9 Договору оренди землі), що становить 5944,52 грн.( 198150,72 грн. х 3%)

2)за 2020 рік за користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0468 у грошовій формі - 5944.52 грн. нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 198150,72 грн.( п.5 Договору оренди землі)

-орендна плата у грошовій формі у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9 Договору оренди землі), що становить 5944,52 грн.( 198150,72 грн. х 3%)

Таким чином, за користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0468 за 2019 - 2020 роки відповідач повинен сплатити орендну плату у грошовій формі - 11889.04 грн ( 5944.52 грн. +5944.52 грн.) .

Станом на час звернення з цим позовом до суду, відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування належною мені земельною ділянкою за 2019 -2020 роки не сплачено жодних грошових коштів. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за 2019 - 2020 роки я від Відповідача не отримувала.

В Договорі оренди землі у розділі «Реквізити сторін» значиться адреса Орендаря - СТОВ «Надія України», а саме: 67030, Одеська область, Миколаївський район, с. Новопетрівка, вул. Чкалова, 62. Однак, за вказаною адресою відповідач не знаходиться.

Згідно відомостей, отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань через безкоштовний запит Міністерства юстиції України, позивачка дізналась місцезнаходження юридичної особи за юридичною адресою: вул.Ювілейна, 77, м. Баштанка, Баштанського району, Миколаївської області.

З метою отримання орендної плати за землю, вона зверталась в письмовій формі до відповідача щодо проведення розрахунку орендної плати за земельну ділянку. Однак ні відповіді, ні грошей так і не отримала.

Поштові відправлення повертаються назад із позначкою про відсутність такого адресата.

Отже, врегулювати питання в досудовому порядку немає можливості.

Відповідач порушив свої зобов`язання, передбачені Договором оренди землі щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою за 2019 та 2020 роки та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 9 Договору оренди землі, який є його істотною умовою.

В зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2019 - 2020 роки, є невиконанням обов`язків СТОВ "Надія України", передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди землі від 27 липня 2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.03.2018 року державним реєстратором Галіборщ Ганною Миколаївною Гвоздавської сільської ради, Любашівського району, Одеської області, номер запису про інше речове право: 25390135.

Відповідно до вимог статті 124 Земельного кодексу України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» , орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Під визначенням «систематична несплата» суд розуміє два та більше випадки несплати орендної плати, передбаченої договором (такі роз`яснення містяться у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 484/3687/16-ц; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №313/780/19 та ін.).

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України.

Нормами ст. 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Земельним Кодексом України (далі - ЗКУ), а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗКУ кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» (далі - ЗУ «Про оренду землі»), яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в п. 28 - «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати» .

Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, Відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент пред`явлення позову зобов`язання Відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає за:

2019р. -5944.52 грн

2020р. - 5944.52 грн.

Загальна сума заборгованості становить 11889,04 грн.

З урахуванням положень ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язаний сплатити за прострочку виконання грошового зобов`язання 3 (три) проценти річних від простроченого грошового зобов`язання на загальну суму 11889, 04 гри., а саме : 356, 67 грн. ( 11889, 04 грн. х 3%).

Відповідно до п.14 Договору оренди землі, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0, 01 ( одна сота) відсотку несплаченої суми за кожний день прострочення.

Отже, не сплативши орендну плату за 2019 рік в сумі 5944,52 грн. у строки, визначені умовами договору( з 01 серпня по 31 грудня) відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 0,01% (0.59 грн. за кожний день прострочки) в сумі 215,94 грн., починаючи з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року ( прострочено 366 календарних днів х 0.59 грн.).

Починаючи з 01.01.2021 року по 30.08.2021 року( на день звернення до суду з цим позовом) сума простроченого платежу по орендній платі за 2019- 2020 роки складає: 11889, 04 грн. (5944,52 +5944,52) за 242 к. д.( Січень (31 к. д.) + лютий (28 к.д.) + березень(31к.д.) + квітень(30к.д.) +травень(31 к.д )+ червень(30 к.д.) +липень(31 к.д. ) + серпень(30 к.д) = 242 к.д.) , в сумі 248,10 грн. (1,19 грн. за кожний день прострочки х 242 к. д.)

Загальна сума пені за невнесення орендної плати за землю за 2019-2020 роки у строки, визначені умовами договору складає: 464,04 грн. ( 215,94 грн. +248,10 грн.).

Також позивачка звертаює увагу суду на те, що у відповідача в оренді знаходиться земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0468, якою він користувався також і в поточному 2021 році, а за умовами Договору оренди землі, орендна плата сплачується з 01 ( першого серпня), тому вона вважає, що з відповідача підлягає стягненню орендна плата ще й за 2021 рік у грошовій формі в сумі 5944.52 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 198150,72 грн.( п.5 Договору оренди землі), орендна плата у грошовій формі у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9 Договору оренди землі), ( 198150,72 грн. х 3%).

31 серпня 2021 року Ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

09 грудня 2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача заперечує проти заявленого позову, в зв`язку з тим, що відповідач належним чином виконує умови договору оренди земельної ділянки, шляхом поштового переказу орендної плати через відділення пошти, факт порушення істотних прав позивача не доведений, просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету позову та покласти на позивача сплачені витрати з надання правової допомоги.

Позивачка ОСОБА_2 , до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача, адвокат Ковтун К.В., в судове засідання не з*явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Суд, оглянувши надані матеріали справи, вирішив позовні вимоги позивачки задовольнити повністю.

Судом встановлено, що позивачці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 6.509 га., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, земельна ділянка № НОМЕР_1 (за межами населеного пункту) кадастровий номер :01:001:0468.

Зазначену земельну ділянку позивачка прийняла у спадщину за законом після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3 , 1935 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 13, 14, 15, 16 ).

27 липня 2016 року між ОСОБА_3 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Надія України» в особі директора Кривенко Олександра Сергійовича укладено Договір оренди землі площею 6,51 га, кадастровий номер :01:001:0468, строком на 7 років, який зареєстровано 20.03.2018 року державним реєстратором Галіборщ Ганною Миколаївною Гвоздавської сільської ради, Любашівського району, Одеської області, номер запису про інше речове право: 25390135 ( а.с. 17 20 ).

Згідно Акту приймання-передачі об`єкта оренди від 27.07.2016 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія України» прийняло, а ОСОБА_3 передав в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 6,51 га ( а.с. 21 ).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 244142327 від 12.02.2021 року, право оренди земельної ділянки за Договором зареєстровано в реєстрі речових прав 19 листопада 2020 року, номер запису про інше речове право 36570459 ( а.с. 22 - 23 ).

Відповідно до вимог статті 124 Земельного кодексу України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 24 Закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 Земельного Кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Нормами ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона ( орендодавець ) передає другій стороні ( орендареві ) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Стаття 629 ЦКУ встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦКУ, зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов Договору.

Земельним Кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗКУ кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» (далі - ЗУ «Про оренду землі»), яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в п. 28 - «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати».

Зазначеними нормами матеріального права визначено, що систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, є підставою для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення може свідчити про систематичність.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, необхідно виходити з того, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Згідно з якими договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом, або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо виплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, і не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди.

Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною підставою для розірвання такого договору, свідчить усталена судова практика Верховного Суду.

Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-1932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те чи виплачена в подальшому заборгованість. Той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати, не має правового значення для вирішення цього спору.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Частиною першою статті 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора.

Укладаючи договір оренди позивач та відповідач погодили, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі, але відповідач не надав відповідних доказів, які б підтверджували сплату ним орендної плати. Відповідачем не доведено належними доказами, що позивач отримував кошти. Також, відповідач не скористався іншими встановленими законодавством способами щодо належного виконання ним взятих на себе обов`язків зі сплати орендних платежів.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Щодо вимоги про стягнення орендної плати, суд зазначає наступне: в договорах оренди землі сторонами визначено розмір орендної плати на рівні 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування, також, визначена відповідальність орендаря в разі прострочення грошового зобов`язання. Згідно розрахунків наведених позивачем до стягнення підлягає заборгованість по орендній платі

7001 ( сім тисяч одна ) гривня 32 копійки, яка складається з орендної плати - 6605,02 грн., пені - 189,98 грн. та 3% річних від простроченої суми - 198, 15 грн..

Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування розрахунку позивача суду не надав. Отже, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 202; 203; 207; 215; 627; 628; 629 ЦК України, статтями 2; 13; 14; 21; 24; 32 Закону України «Про оренду землі», статтями 12, 19, 77, 81, 247; 258, 259, 263, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія України» про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі - задовольнити.

Розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 6.51 гектара, кадастровий № :01:001:0468, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, укладений 27 липня 2016 року Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Надія України", в особі директора Кривенка Олександра Сергійовича і ОСОБА_3 та зареєстрований 20.03.2018 року Державним реєстратором Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області, номер запису про інше речове право: 25390135 та скасувати його реєстрацію.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія України", заборгованість по виплаті орендної плати в сумі 18 654 ( вісімнадцять тисяч шістсот п*ятдесят чотири ) гривні 27 копійок, яка складається з орендної плати - 17833,56 грн., пені 464,04 грн. та 3% річних від простроченої суми 356,67 грн., на користь ОСОБА_1 , ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія України", судовий збір в розмірі 1816,00 гривень на користь ОСОБА_1 , ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня проголошення рішення, а стороною що не була присутня в судовому засіданні з дня отримання копії рішення до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області, відповідно до п. п. 15.5) п. п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, який передбачає, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Горобець В.Л.