Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чопська міська громада Ужгородського району, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В СТ А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.06.2006 року номер 41, та свідоцтва про право на спадщину за законом № 3020 від 25.07.2018 року, виданого приватним нотаріусом Ужгородської районного нотаріального округу, вона є власником будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Право власності на вказане майно, зареєстроване згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 11133103 від 05.07.2006 року, реєстраційний номер 15114748.

Відповідачка по справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в даному житловому будинку в АДРЕСА_1 , однак не проживає в такому з 2000 року.

Факт реєстрації відповідачки за вказаною адресою підтверджується довідкою 01-14/347 від 18.11.2021 року.

Дану обставину, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , однак більше 10 років не проживає за такою, підтверджується показами сусідів, які містяться в акті № 44 від 18.11.2021 р.

Позивачка зазначає, що відповідачка створює перешкоди у користуванні належним їй житлом та порушує її права як власника, внаслідок чого їй не вдалося отримати субсидію на комунальні послуги через те, що відповідачка прописана у її будинку.

За таких обставин, позивачка просить суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб. сайті судової влади України.

Представник третьої особи: Чопської міської ради, Ужгородського району, в судове засіданні подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 298480663).

Факт реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою 01-14/347 від 18.11.2021 року, виданою старостою Соловківського старостинського округу.

В судовому засіданні встановлено що, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в даному житловому приміщенні з 2000 р.

Вказана обставина підтверджується актом №44 від 18.11.20021 року, виданого старостою Соловківського старостинського округу, в якому містяться також твердження та підписи жителів с. Соловка, які підтверджують дану обставину, зокрема: ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_1 ; ОСОБА_5 , яка проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

В ст.41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що ОСОБА_1 є законною власницею вищевказаного будинку і факт реєстрації ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , перешкоджає позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй будинком, суд приходить до висновку, що поданий ОСОБА_1 позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7, ст.3, ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений останньою судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 28.02.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк