Провадження № 2/127/5748/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі представника позивача Кобзіної А.С..,

представників відповідачів Бешлей І.В., Рудніцької І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (01601 м. Київ, вул. Бастіонна,6), Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (21050 м. Вінниця, вул. Театральна,10), Вінницької обласної прокуратури (21050 м. Вінниця, вул. Монастирська,33)про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди та просила стягнути з державного бюджету шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунка на її користь в сумі 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; стягнути на її користь документально підтверджені судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що відносно неї як потерпілої у кримінальному провадженні № 0001231 мали місце незаконні рішення, дії та бездіяльність посадової (службової) особи (слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ) органу державної влади (Головного управління Національної поліції у Вінницькій області), а також було втрачено оригінал розписки ОСОБА_2 , чим їй було спричинено моральну шкоду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кобзіна А.С. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Вінницької обласної прокуратури Рудніцька І.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві, просила відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Бешлей І.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених ним у відзиві, просив відмовити у його задоволенні.

Представник Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено, що слідчим Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001231 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Позивач ОСОБА_1 у вказаному кримінальному провадженні є потерпілою ( а.с.7).

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року у справі № 127/31859/18 було задоволено скаргу адвоката Кобзіної Альони Сергіївни в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ін. в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого Лівобережного ВП ГУНП у Вінницькій області Узун А.В., яка полягає у відмові в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0001231 від 28.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України; зобов`язано слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0001231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, розглянути подані клопотання адвокатом Кобзіною Альоною Сергіївною в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ін. потерпілих та провести слідчі дії, зазначені в клопотаннях, у строк, передбачений КПК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2019 року у справі № 127/11645/19 було задоволено скаргу ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України; постанову від 26.12.2018 слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області Узун А.В., про закриття кримінального провадження № 0001231, внесеного до ЄРДР 28.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України скасовано.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 127/29768/19 було задоволено скаргу адвоката Кобзіної А.С., скасовано постанову слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУ НП України у Вінницькій області Узун А.В. про закриття кримінального провадження від 17.08.2019 року, в порядку ст. 303, 304 КПК України.

Крім того, наказом Головного управління національної поліції у Вінницькій області від 03.06.2020 року № 692 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області» за порушення вимог ч. 6 ст. 284 КПК України та положення розділу VI Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 296 від 14.04.2016 року, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001231, керуючись положеннями статей 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Узун Антоніни Василівни (0105568) дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Дані обставини встановленні рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2021 року в справі № 127/29508/20 ( а.с.8-9) та в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають додатковому доказуванню.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відносно потерпілої у кримінальному провадженні № 0001231 позивача ОСОБА_1 мають місце незаконні рішення, дії та бездіяльність посадової (службової) особи (слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Узун Антоніни Василівни) органу державної влади (Головного управління Національної поліції у Вінницькій області).

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Як вбачається з правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 303/1776/1(провадження № 61-3440св20), відшкодуванню підлягає шкода, завдана внаслідок не тільки незаконного засудження, повідомлення про підозру, арешт, обшук, виїмку, а й інших дій внаслідок яких особі було заподіяно шкоду; за відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 740/2921/16-ц (провадження № 61-30026св18) та постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 216/2150/17 (провадження № 61-11184св18).

Крім того, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2021 року в справі № 127/29508/20 ( а.с.8-9) встановлено, що кримінальне провадження № 0001231 на даний час є відновленим, тобто було втрачене разом із оригіналом розписки ОСОБА_5 , що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 233/3464/17 (провадження № 61-45008св18), є підставою для стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2481 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»), що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких вона зазнала. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування, а тому розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, жодним чином не може бути пов`язаний з розміром неповернутих позивачеві іншою особою коштів.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 13, 81,82, 141, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, на підставі ст. 56 Конституції України, ст. 23, 1174 ЦК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2022рік», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на її користь 2481 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Прокуратура Вінницької області (м. Вінниця, вул. Монастирська, буд. 33; )

Державна казначейська служба України (м. Київ, вул. Бастіонна, 6, )

Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Театральна, буд. 10; )

Повний текст рішення суду виготовлено 25.02.2022 року.

Суддя: