Справа № 305/300/19
Провадження по справі 2/305/28/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2022 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області про виселення,

ВСТАНОВИВ :

Акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області про виселення, як правонаступник Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, мотивуючи позовні вимоги тим, що 14.12.2006 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №843, відповідно до якого Банк надав Боржнику кредит в сумі 49500 доларів США, а Відповідач зобов`язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором ПАТ "АКПІБ" та ОСОБА_1 уклали Іпотечний договір № 843/843 від 14.12.2006, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку таке майно: будинок АДРЕСА_1 , що належить Іпотекодавцю на праві власності. У порушення умов Іпотечного договору Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого Банк прийняв рішення звернути стягнення на заставлене майно, в рахунок погашення боргу. Рахівським районним судом 15.04.2014 було ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено, в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 843 від 14 грудня 2006 року, яка станом на 30 вересня 2013 року становить 279130 гривень 67 копійок, звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 320,71 кв.м, житловою площею 123, 51 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане рішенням виконкому Білинської сільської ради від 08.12.2006 року № 64, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ "Про виконавче провадження", за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Після ухвалення рішення стало відомо, що у будинку, який є предметом іпотеки, зареєстровані мешканці, у тому числі й діти, зокрема ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 забороняється передавати на прилюдні торги об`єкти нерухомості із зареєстрованими неповнолітніми особами. Враховуючи те, що заборгованість за кредитним договором досі залишається не виплаченою, тому у Позивача є право вимагати через суд примусового виселення Відповідачів з будинку, що є предметом іпотеки. Враховуючи наведене просить виселити у примусовому порядку Відповідачів, якими є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та стягнути солідарно з Відповідачів на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 гривні.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог, з тих підстав, що будинок, який був предметом іпотеки, був куплений не за кредитні кошти і виселення без надання іншого житла суперечить Житловому кодексу України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, представник ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи без участі представника АТ "Альфа-Банк" за наявними в справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За умовами Кредитного договору №843 від 14.12.2006 року, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 , останній отримав кредитні кошти в сумі 49500 доларів США, за користування кредитом встановлено процентну ставку в розмірі 12 % річних. Відповідно до п. 2.5 кредит надається Позичальнику на ремонт житлового будинку. Кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 13 грудня 2021 року. Пунктом 2.3 зазначеного Договору передбачено, у разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, остаточною датою повернення кредиту є шістдесятий календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим Договором строк. Погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно, у відповідності до Графіку (Додатку №1), який є невід`ємною частиною договору. Згідно з ОСОБА_6 щомісячно повинен був вносити 275 доларів США на погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Розділом 4 даного Договору встановлено, що виконання зобов`язань за цим Договором забезпечується іпотекою, предметом якої є будинок, що знаходиться у АДРЕСА_2 , загальною площею 320,71 м.кв., житлова площа 123,51 м.кв. оціночною вартістю 521244 гривні. У розділі 6 Кредитного договору передбачено відповідальність за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно з умовами цього договору зобов`язань, де винна Сторона сплачує іншій Стороні суму неустойки та збитків, передбачених цим Договором. За несвоєчасну сплату сум кредиту або відсотків Позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення кредиту та нараховується щоденно. Позичальник несе відповідальність за погашення кредиту всім своїм майном, на яке відповідно до законодавства України може бути звернено стягнення. Строк позовної давності сторонами встановлено тривалістю у десять років (п.6.7). Зазначений договір набрав чинності з дня його підписання Сторонами й діє до повного повернення Позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання будь-яких інших грошових зобов`язань, згідно з умовами Договору.

В забезпечення виконання вимог зазначеного Кредитного договору 14.12.2006 було укладено Іпотечний договір №843/843 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та іпотекодавцем ОСОБА_1 , відповідно до якого іпотекодавець передав у заставу будинок АДРЕСА_2 , житлова площа якого становить 123,51 кв.м, загальна площа 320,71 кв.м, який належить Іпотекодавцю, ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане на підставі рішення виконкому Білинської сільської ради від 08.12.2006 року за №64. Право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстроване в Рахівському Бюро технічної інвентаризації 13.12.2006 в реєстровій книзі №1 за номером 95, реєстраційний номер в РПВ на нерухоме майно 17133902. Вартість іпотечного майна становить 521244 гривні. Термін дії зазначеного договору встановлений у п 7.3 до повного виконання зобов`язань Іпотекодавцем за Договором про іпотечний кредит.

17 грудня 2012 року було укладено Договір про відступлення прав вимоги та Договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» передав Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» Кредитний портфель, внаслідок передачі якого Новий Кредитор набуває усіх прав вимоги Первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом звернення стягнення за Кредитними договорами на заставлене майно, та іншими правами вимоги за Кредитними договорами та Договорами згідно з яким передано право вимоги новому кредитору у тому числі за кредитним договором 843 від 14.12.2006 року та Іпотечним договором 843/843 від 14.12.2006 позичальника ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені).

ОСОБА_1 не виконував умов договору, у зв`язку з чим ПАТ "Альфа-Банк" звернулося до Рахівського районного суду і 15.04.2014 було ухвалено рішення про задоволення позову та в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 843 від 14 грудня 2006 року, яка станом на 30 вересня 2013 року становить 279130 гривень 67 копійок, звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 320,71 кв.м, житловою площею 123,51 кв.м, свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане рішенням виконкому Білинської сільської ради від 08.12.2006 року № 64, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ "Про виконавче провадження", за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Також вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 в користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", 01001, м.Київ, вул. Десятинна 4/6, МФО 300346, , п/р № НОМЕР_1 - витрати по сплаті судового збору в сумі 2791 гривні 31 копійку. Зазначене рішення суду набрало законної сили 28.04.2014.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Позивач звертаючись до суду з позовом про виселення відповідачів зазначає, що наявність зареєстрованих в будинку неповнолітніх дітей є перешкодою для реалізації предмета іпотеки, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси іпотекодержателя.

За змістом частини першої статті 575 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України та частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Згідно з частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Так, згідно з частинами 1,2 статті 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд, за заявою іпотекодержателя, виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян із приміщення, що було передане в іпотеку, на яке звернено стягнення.

За змістом частини 2 статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини 3 статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина 2 статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини 2 статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12729/15-ц (провадження № 14-317цс18) та у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 310/2950/18 провадження № 61-16820сво19.

Судом встановлено, що ще до укладення Договору про іпотечний кредит №843 від 14.12.2006 року та Іпотечного договору №843/843 від 14.12.2006 року будинок АДРЕСА_3 вже належав ОСОБА_1 , тобто цей будинок придбаний за кредитні кошти не був, що підтверджено свідоцтвом про право власності від 11.12.2006.

На момент звернення до суду з даним позовом в цьому будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має інвалідність у зв`язку із захворюванням, дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На даний час ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 досягли повноліття.

Представник позивача ОСОБА_5 23.09.2020 направила на електронну адресу суду клопотання, в якому просила долучити до матеріалів справи довідку від 20.06.2019 №796, видану Білинською сільською радою про склад сім`ї ОСОБА_7 , яка підтверджує наявність іншого житла у дітей (за мамою) та спростовує посилання на докази та законодавство, зазначені у відзиві по справі.

У клопотаннях представник позивача неодноразово заявляла, що мати неповнолітніх дітей, які зареєстровані в будинку, що є предметом даного позову, має інше житло, де мають змогу проживати інші члени сім`ї.

У довідці №796 від 26.06.2019 виконавчого комітету Білинської сільської ради зазначено, що ОСОБА_7 має такий склад сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зареєстровані у АДРЕСА_3 , та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

Суд відхиляє посилання ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають з матір`ю, а отже мають інше місце проживання, оскільки на момент видачі довідки Білинської сільської ради №796 від 26.06.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , були неповнолітніми і вони мали право проживати з будь з ким із батьків, або й з обома періодично, тому й вони входили до складу сім`ї їх матері ОСОБА_7 , але на даний час вони є повнолітніми, проживають у АДРЕСА_2 , їх місце проживання у АДРЕСА_2 , зареєстроване відповідно до чинного законодавства, доказів наявності у них іншого житла, суд не встановив, як і не надано доказів наявності іншого житла у ОСОБА_1 , Позивач у позовній заяві не зазначав про те, яке саме інше житло можливо надати відповідачам. Також, доказів направлення відповідачам вимоги про добровільне виселення позивач не надав,

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки спірне майно не було придбано за рахунок кредитних коштів, відповідачі проживають у цьому будинку, суду не надано доказів про наявність іншого житла у відповідачів, позивач не вказав у позовній заяві про надання відповідачам іншого житла, а отже виселення Відповідачів без надання іншого житла та без вимоги про добровільне виселення суперечило б ЖК УРСР.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд відмовляє також у стягненні судових витрат, з огляду на відмову в задоволенні основних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК суд,

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позову Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області про виселення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2022.

Суддя: В.Е.Ємчук