№ провадження 2-з/646/9/2022
Справа № 646/1060/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сіренко Ю.Ю.,

за участю секретаря Циркулєнко А.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду,-

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду, в якій остання просить суд: вжити заходи забезпечення позову «Про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню» шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису №218989, вчиненого 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» з сумою заборгованості 18285,21 грн. за виконавчим провадженням №67327707, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду, суд приходить до переконання, що в задоволенні даної заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування такого способу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, заявник посилається на те, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. є незаконним, та в подальшому буде нею оскаржуватися, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення її порушених прав як позивача.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса належить до виконавчих документів.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Так, предметом спору між сторонами справи є законність вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, на підставі якого постановою приватного виконавця звернуто стягнення на доходи боржника -позивача ОСОБА_2 .

Такий спосіб забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, передбачено п. 6 ч. 1ст. 150 ЦПК України.

Однак, вирішуючи питання доцільності забезпечення позову, суд має врахувати ряд обставин, про які зазначалось вище, яким має бути надана оцінка у взаємозв`язку з обставинами конкретної справи.

Судом встановлено, що 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №218989, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість у розмірі 18335,21 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. 02.11.2021 року було відкрито виконавче провадження №67327707 з виконання виконавчого напису №218989 від 23.06.2021 року.

Посилаючись на необхідність забезпечення позову, представник позивача вказує про наявність спору та про те, що приватним виконавцем вчиняються дії щодо стягнення з позивача заборгованості, а отже є загроза того, що виникнуть труднощі у поновленні прав позивача . Проте, посилань на те, яким чином створюється або може бути створена загроза невиконання рішення суду з боку відповідача, у разі задоволення позову, які ймовірні неправомірні або недобросовісні дії з боку відповідача можуть мати місце, що перешкодять поновлення прав позивача, нею не вказано. Також не зазначено про наявність труднощів, або фактів про імовірну появу таких труднощів у поновленні її прав, або імовірних перешкод при виконанні рішення суду у разі задоволення позову. Не зазначено та не обґрунтовано, які саме права позивача, у разі їх захисту судом, не зможуть бути поновлені або їх поновлення буде утруднене.

Отже, у заяві не вказано та не встановлено судом наявність таких обставин, які б вказували, що невжиття заходу забезпечення позову, про який просить заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Також, позивачем не надано доказів, які б свідчили, що з ОСОБА_1 здійснюється фактичне відрахування коштів на відшкодування заборгованості. Так, постанови про арешт коштів боржника, прийняту приватним виконавцем суду надано не було. Матеріали справи не містять жодних банківських документів, які б вказували на відрахування коштів з заробітної плати позивача або з її банківських рахунків. Отже, посилання на те, що здійснюється фактичне стягнення з рахунків, які належать позивачеві, залишилось недоведеним.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Оскільки вимоги заяви про забезпечення позову є необґрунтованими, немотивованими та непідтвердженими належними та допустимими доказами, вбачається, що заява не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду - залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко