РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 рокусмт ПетровеСправа № 941/1450/21
Провадження № 2/941/119/22

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Молдавській А.М.

з участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом , -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що позивачка та ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 року, виданого радгоспом «П`ятихатський», є власниками квартири АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач по справі: онук позивачки - ОСОБА_4 . Реєстрація місця проживання відповідача у житловому будинку позивача створює для нього перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні майном, оскільки він вимушений буде нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від зареєстрованих за адресою осіб. Позивач зазначає, що відповідач, починаючи з 2017 року проживає не по місцю реєстрації, оскільки виїхав до своєї матері в м. Гайсин, будь-якої участі в утриманні житла не приймає. В зв`язку з тим, що в односторонньому порядку позивачка не може зняти з реєстрації відповідача, а також не може користуватись належним чином своєю власністю, вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомив.

Третя особа - ОСОБА_3 , в судовому засіданні проти позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачка та ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 року, виданого радгоспом «П`ятихатський», є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).

З довідки від 09.11.2021 року № 1360, виданої Петрівською селищною радою Кіровоградської області, та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.11.2021 року № 9 вбачається, що у вищевказаній квартирі зареєстровані: позивачка - ОСОБА_1 , син позивачки, який є третьою особою у справі, - ОСОБА_3 , та відповідач, який є онуком позивачки - ОСОБА_4 , який з листопада 2017 року за вказаною адресою не проживає, оскільки виїхав до своєї матері та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7-8).

Частиною першою статті 383 Цивільного Кодексу України визначено: власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Конституцією України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (стаття 41).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статтями 16, 386, 391 Цивільного кодексу України.

Стаття 391 Цивільного кодексу передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено в пунктах 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Також, задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Реєстрація місця проживання є фіксацією дійсної адреси місця проживання особи та є наслідком наявності у відповідача правових підстав користування відповідним житлом.

Крім того, відповідно до вимог абзацу 3 частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання.

Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Угоди щодо користування відповідачем житловим будинком між сторонами не укладалось.

На основі викладеного, враховуючи що реєстрація місця проживання відповідача у вищевказаній квартирі створює для опозивачки перешкоди у вільному користуванні майном, а також те, що починаючи з листопада 2017 року, тобто понад один рік, за зареєстрованим місцем свого проживання відповідач не проживає, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 141,263,264,265,268,280 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 01 березня 2022 року.

Суддя С. І. Колесник