Справа № 142/616/18
Провадження № 22-ц/801/307/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Щерба Н. Л.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 рокуСправа № 142/616/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Француза М. Г.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області на рішення Піщанського районного суду Вінницької області у складі судді Щерби Н. Л. від 02 грудня 2021 року, -

встановив:

03 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, за яким, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив стягнути з Управління праці та соціального захисту Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи з 29 травня 2010 року по 06 червня 2018 року у розмірі 129 384,40 грн 01 к.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він працював в Управлінні праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області (далі - УПСЗН) з 26 травня 2005 року по 25 березня 2010 року на посадах державної служби. 25 березня 2010 року був звільнений з роботи за згодою сторін за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України. У квітні 2017 року на свій запит він отримав письмову інформацію від відповідача про перерахунок його заробітної плати за січень - березень 2010 року, відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010 рік» згідно з листом УПСЗН від 27 березня 2017 року № 07-05/302, з якого випливала заборгованість відповідача по заробітній платі за січень 2010 року перед ним у розмірі 30 грн 00 к. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 21 березня 2018 року УПСЗН зобов`язано нарахувати та виплатити йому заборговану заробітну плату у розмірі 30 грн 00 к. Платіжним дорученням від 29 травня 2018 року № 65 відповідач перерахував заборговану заробітну плату за січень 2010 року у розмірі 30 гривень на його рахунок у Піщанській філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк». Зазначена сума була зарахована на його поточний рахунок 30 травня 2018 року.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 27 травня 2021 року залучено до участі у справі належного відповідача - Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області, як правонаступника Управління соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області.

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_1 30 000 грн 00 к. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вирішено питання про судові витрати у справі.

Рішення суду мотивоване тим, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 129 384 грн 01 к., але з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості, діями позивача та відповідача, суд визнав справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат у сумі 30 000 грн 00 к. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було би передбачити з урахуванням статистичних усереднених показників.

В апеляційній скарзі Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просило рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалося на те, що спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою - третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Водночас відповідно до частини першої, пункту 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень, владних управлінських функцій, зокрема на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Саме такі висновки щодо предметної юрисдикції спору про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку особи, звільненої з публічної служби містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 761/33941/16-ц.

Отже, оскільки він виник у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 публічної служби, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області задовольнити.

Рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови позивач вправі звернутися до апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги Управлінням соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області у розмірі 5375 (п`ять тисяч триста сімдесят п`ять) грн 00 к. компенсувати за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 03 березня 2022 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета