Справа № 161/9632/21 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В.
Провадження № 22-ц/802/246/22 Категорія: 96 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Губарик К. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування її на утриманні, як дружини в рамках однієї сім`ї за апеляційною скаргою заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2021 року,-

в с т а н о в и в:

У травні 2021 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув її чоловік ОСОБА_2 , з яким остання з 29.04.1983 проживала однією сім`єю в офіційно зареєстрованому шлюбі, а з 02.12.2003 до моменту його смерті - в цивільному. З чоловіком заявник мала спільний побут та вела спільне господарство. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Разом із чоловіком до 2003 року вони проживали у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

24 квітня 2003 року ними придбано земельну ділянку з будинком за адресою: АДРЕСА_2 , яка була оформлена на ОСОБА_2 .

В 1997 році чоловік заявниці вийшов на військову пенсію за вислугою років, з 1997 року був підприємцем, з 2000 по 2008 рр. - співзасновником ПСП «Долина». За час спільного проживання вона не працювала і не отримувала доходів, перебувала на утриманні ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, з метою оформлення пенсії, просила суд встановити факт свого спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 в період з 2003 року по 2008 року, а також факт перебування її на утриманні останнього як дружини в рамках однієї сім`ї.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , як дружини в межах сім`ї, згідно з розподілу сімейних обов`язків.

В апеляційній скарзі заінтересована особа, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи просила оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Зазначають, що суд постановив рішення на підставі неналежних, недопустимих, недостатніх доказів.

Заявник не скористалася правом подати відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. Тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 02.03.2022, тобто, дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, у зв`язку з таким.

Судом встановлено, що з 29 квітня 1983 року по 02 грудня 2003 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 (а.с. 12). Від шлюбу мають двох спільних дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4, 5).

ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01 квітня 2008 року (а.с.11).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 місцевий суд дійшов висновку, що з 02 грудня 2003 року по дату смерті ОСОБА_2 , вони разом із ОСОБА_1 проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний побут, придбавали нерухоме майно, заявник перебувала на повному утриманні чоловіка.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, з таких підстав.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В рішенні Конституційного Суду України у справі N 5-рп/99від 03.06.99 року зазначено таке. До членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з копією паспорта ОСОБА_2 , останній був зареєстрований 26.05.2007 за адресою АДРЕСА_3 , з 28.11.2007 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

Заявник ОСОБА_1 була зареєстрована за адресами: з 26.06.2007 - АДРЕСА_3 , з 28.11.2007 - АДРЕСА_4 , з 22.02.2008 - АДРЕСА_3 (знято з реєстрації 26.11.2008), з 25.08.2009 - АДРЕСА_2 , з 16.03.2010 - АДРЕСА_4 (знято з реєстрації 02.11.2011), з 07.11.2011 - АДРЕСА_5 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 1- НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 02.12.2003

Отже, після розірвання шлюбу ОСОБА_1 була зареєстрована за спільною адресою з ОСОБА_2 в період з 26.06.2007 по 22.02.2008 . Після цієї дати, а також на день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , заявник та її колишній чоловік були зареєстровані за різними адресами.

Доказів про те, що заявник разом з колишнім чоловіком проживали та вели спільне господарство за іншою адресою, без реєстрації місця проживання, остання не подала.

Наданий заявником договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 від 24.10.2003 №ВАС0611026 підтверджує факт придбання нерухомого майна у період зареєстрованого шлюбу, а тому не слугує доказом обставин, на які вказує заявник у своїй заяві.

Щодо долучених до матеріалів справи письмових пояснень ОСОБА_4 (рідного брата померлого) від 13 травня 2021 року, то виходячи із положень статей 77, 78 ,79 ЦПК України, такі пояснення є неналежним, недопустими та недостовірним доказом, оскільки не дозволяють встановити наявність або відсутність обставин та фактів, що обгрунтовують вимоги заявника, пояснення не завірені в установленому законом порядку , заявник не заявляла клопотання про допит в судовому засіданні як свідка громадянина ОСОБА_4

ОСОБА_1 не подала жодних доказів про проживання з ОСОБА_2 однією сім"єю без реєстрації шлюбу у період з 2003 по 2008 рік та перебування у цей період до дня смерті ОСОБА_2 на його утриманні.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог щодо встановлення факту проживання позивача однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про доведеність факту проживання однією сім"єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та перебування останньої на утриманні свого колишнього чоловіка, пославшись на документи та докази, які не містять інформації про предмет доказування.

Водночас апеляційний суд вважає за необхідне відмітити, що наведені в апеляційній скарзі доводи щодо осіб, які мають право на призначення пенсії та порядку призначення пенсії у зв"язку із втратою годувальника не стосуються питання, яке розглядається судом, тому не мають правового значення при вирішенні даної заяви.

Згідно з приписами частини І статті 374 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 статті 376 ЦПК встановлено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

При вирішенні справи суд першої інстанції дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, безпідставно визнав встановленими недоведені належними та допустими доказами обставини, тому рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 367, 374, 382, 383,384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування її на утриманні, як дружини в рамках однієї сім`ї.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови апеляційного суду.

Головуючий - суддя

Судді