УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

15 лютого 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Зуєвич Л.Л.,

за участю: секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

заявниці - ОСОБА_1 (паспорт),

представника Солом`янської РДА - Федорчук Х.В. (довіреність від 28.12.2021),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація /далі - Солом`янська РДА/ (адреса: 03020, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 41), Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /далі - Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану/ (адреса: 03067, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 1/28), про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

28.10.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, датована 26.10.2021, в якій заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що зазначена у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ташкент, Узбецької ССР, (актовий запис № 1627, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.05.1993 року), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - є однією і тою самою особою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2021 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 05.11.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12.11.2021 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.02.2022.

У судове засіданні 15.02.2022 з`явилась заявниця та представник Солом`янської РДА, яким оголошувався склад суду та роз`яснювалось право на відвід. Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 15.02.2022 представник Солом`янської РДА звернула увагу на те, що залучені наразі заінтересовані особи, зокрема Солом`янська РДА - є неналежними, оскільки рішення у даній справі не може вплинути на їх права та обов`язки.

Заявниця фактично погодилась з даним доводом. Послалась на те, що визначити наявний наразі суб`єктний склад учасників провадження їй порадили у юридичній консультації.

На уточнююче питання суду щодо особи, з боку якої порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, заявниця повідомила, що звернулась з заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про народження задля уникнення в подальшому проблем з оформленням документів для отримання виду на проживання у Узбекистані.

Роз`яснення суду

Пунктом 3 частини 5 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявниці на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України зазначений Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Приймаючи заяву до розгляду суд не здійснює її розгляд по суті, а лише перевіряє дотримання заявником загальних формальних вимог щодо форми та змісту. Законодавець передбачає випадки та наслідки, коли за результатами розгляду заяви, поданої в порядку окремого провадження буде встановлено її невідповідність вимогам закону щодо заяв, які розглядаються в порядку окремого провадження.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для забезпечення правильного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, ч. 3 ст. 315 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись з заявою, що є предметом вивчення, ОСОБА_1 сформулювала свою вимогу як: «встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що зазначена у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ташкент, Узбецької ССР, (актовий запис № 1627, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.05.1993 року), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - є однією і тою самою особою.»

В обґрунтування заяви, зокрема, вказано, що заявниця звернулась із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки іншого способу встановити такий факт не вбачається за можливим.

Проте свідоцтво про народження не відноситься до правовстановлюючих документів (до яких відносяться документи, які посвідчують правовий зв`язок конкретного майна з особою його власника), натомість є документом, що засвідчує факт реєстрації народження дитини, підтверджує її громадянство та батьків.

З урахуванням наведеного та пояснень, наданих заявницею у судовому засіданні, вбачається, що фактично нею ставиться питання про встановлення факту належності їй свідоцтва про народження. Проте така вимога, як зазначалось, не може бути предметом судового розгляду в окремому провадженні в силу приписів ч. 3 ст. 315 ЦПК України.

Суд звертає увагу заявника на те, що в цілому аналіз норм ЦПК України дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Для розгляду заяви по суті заявник в окремому провадженні має довести наведені умови, зокрема, те, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник до заяви про встановлення факту має подати докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Крім того, суд звертає увагу, що за змістом ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обгрунтованості чи необгрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії.

Як вказано у Узагальненні судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юриди чне значення, підготовленому Верховним Судом України (лист від 01.01.2012), при визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Як з`ясовано у судовому засіданні 15.02.2022, залучені наразі до розгляду справи особи в якості «заінтересованих осіб» вказаним критеріям не відповідають, тому судом було запропоновано заявниці визначитись зі складом учасників провадження з урахуванням вказаних вимог.

Таким чином, для забезпечення правильного розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов висновку про відкладення судового розгляду з метою надання додаткового часу заявниці щоб:

- визначитись з вимогою заяви (способом захисту), яка має відповідати приписам ст. 315 ЦПК України;

- надати обґрунтування щодо неможливості іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту, про встановлення якого ставить питання заявниця;

- визначитись з колом заінтересованих осіб,

- подати з вказаних питань письмові уточнення.

Принагідно суд звертає увагу заявниці на те, що первинно подана нею заява містить посилання на те, що орієнтовні судові витрати становлять 11 804,00 грн та зазначено, що заявницею сплачено судовий збір у сумі 454,00 грн. З наведеного наразі неможливо зрозуміти чим є залишок суми судових витрат у розмірі 11 350,00 грн (11 804,00 - 454,00).

Суд роз`яснює, що як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 607/1219/18 (провадження № 61-19св19) відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження, у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 12, 43, 223, 240, 258-261, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відкласти судове засідання у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення, на 17 березня 2022 року 14 годину 00 хвилин.

Судове засідання провести в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. П. Шутова, 1, каб. 9.

Запропонувати ОСОБА_1 надати письмові уточнення у справі з урахуванням викладеного у даній ухвалі.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Інформацію щодо розгляду справи сторони можуть отримати на веб-сайті Солом`янського районного суду міста Києва за посиланням: https://sl.ki.court.gov.ua/sud2609/.

З метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, суд наголошує на необхідності дотримання учасниками процесу, які прибувають у судове засідання, заходів карантинного режиму, у тому числі й щодо використання засобів індивідуального захисту.

Суддя Л. Л. Зуєвич